SVENSKA TRÄVARUEXPORTFÖRENINGENS FÖRSLAG TILL LAGSTIFTNING. 2 2 I 



en utsyning efter enbart åldersklasser torde vara omöjlig att utföra, men där- 

 med har föreningen också själv lämnat den skarpaste kritik över en avverk- 

 ningsberäkning, grundad uteslutande på åldersklassfördelning. Mellan å ena 

 sidan motiven för aA-^erkningsberäkningen och å andra sidan utsyningen, som 

 böra förhålla sig till varandra som orsak till verkan, upphä\es sammanhanget 

 helt och hållet. 



I avseende på utsyningen innehåller förslaget den nyheten, att även hus- 

 behovsvirket skulle utsynas. Detta kommer att föranleda stora praktiska svå- 

 righeter och blir därför synnerligen dyrbart samt kommer att vålla hemmans- 

 ägarna mycken olägenhet. Jag kan ej heller inse, att det är nödvändigt, då 

 hemmansägaren i stället kan åläggas att vid varje utsyning lämna redovisning 

 för det sedan sist verkställda stämpling förbrukade husbehovsvirket. En för 

 ändamålet tillfredsställande kontroll av denna uppgift kan i fall av behov 

 verkställas. 



De kraftiga a\"verkningar, som bliva en följd av föreningens förslag, hava 

 föranlett den att även föreslå bestämmelser om vidtagande av föryngrings- och 

 markförbättringsåtgärder. I sammanhang med uppskattningen för avverknings- 

 beräkningen skulle undersökning verkställas, i A-ilken omfattning dylika åtgärder 

 behövde komma till utförande. Xär enligt föreningens mening ingen karta 

 skulle upprättas i sammanhang med denna uppskattning, synes det mig komma 

 att vara förenat med en del svårigheter att få en objektiv grund för beräk- 

 ningen ifråga. Förslaget om skyldighet att utföra sådana arbeten har före- 

 ningen ansett vara den gi\Tia konsekvensen av förslaget om rätt till ökad av- 

 verkning. Därför har även såsom en garanti för att dessa skogsvårdsarbeten 

 ej skola eftersättas ansetts nödigt bestämma, att ny utsyning ej skall medgivas, 

 förr än desamma kommit till utförande. Mot nedsättande av pant till skogs- 

 vårdskostnadens dubbla belopp kan dock uppskov med verkställigheten av 

 arbetena beviljas, och ny utsyning erhållas. Icke utan skäl torde man dock 

 kunna ställa sig tveksam, huru^•ida dessa förslag leda till det med desamma 

 helt -sdsst avsedda ändamålet: att vara en garanti för återväxt och markför- 

 bättring. Man saknar nämligen en enligt mitt förmenande viktig bestämmelse: 

 huru det i händelse av hemmanets försäljning skall förfaras med eftersatta 

 skogsvårdsarbeten, om den nye ägaren begär utsyning. Skyldigheten att ut- 

 föra arbetena är ju rent personHg, är så att säga en utsyningsiagarens skuld 

 Ull hemmanet, och det kan därför knappast bliva tal om att skyldigheten skall 

 kunna uttagas ur hemmanet med någon sorts dold förmånsrätt framför andra 

 fordringar i detsamma. Detta är en så pass viktig fråga, att en önskan om 

 ingående undersökning av densamma och dess läge enligt svensk rätt torde 

 vara förklarlig. Innan en sådan undersökning med ett tillfredsställande re- 

 sultat föreligger, står den icke juridiskt bildade inför ett stort frågetecken be- 

 träffande hela förslagets genomförbarhet. 



Såsom jag redan omnämnt, skulle utsyningstagaren äga frihet att utföra de 

 slag av skogsvårdsarbeten, som s}Tias honom lämpligast. Under de första 

 tiderna av lagförslagets tillämpande skulle detta givetvis leda till att en hel 

 del arbeten utfördes på ett oförståndigt sätt, varigenom målet med lagen ej 

 skulle vinnas till skada för framtida ägare av hemmanet. För staten ^■ore 

 det, menar föreningen, skäligen likgiltigt, om en skogsägare använde loo kro- 

 nor för att kultivera kalavverkad mark eller dika myr. Denna åsikt kan jag 

 för min del ej biträda. Enligt föreningens egna beräkningar skulle med loo 



lo. Skogsvårds förenir.gens Tidskrift, ig 14 



