STATSSKOGARXAS AVKASTNING. 227 



dimensioner icke alls skulle anlitas. Av sammanhanget synes med »de kle- 

 naste dimensionerna» avses dimensionsklasserna under i6 cm. diameter vid 

 brösthöjd. Nu framhålles emellertid att sådant uttalande icke gjorts, och hän- 

 visas för vederläggning av denna domänstyrelsens uppfattning till utredningens 

 tab. VI. Jag tillåter mig å min sida hänvisa till tidskriftens sid. 117, första 

 och därpå följande rader. Uttalandet där kan ju dock anses stå i någon strid 

 med förenämnda tab. VI, i vilken angives att av det för närmaste 20 år be- 

 räknade årliga avverkningsbeloppet, 3,032,470 kbm., borde avverkas 10,427 

 kbm., virke utav dimensionsklasserna 1 1 — 15 cm. Ett storartat belopp för samt- 

 liga kronoparker i Norrland och Dalarna! Den reella skillnaden mellan vad i ut- 

 redningens text anförts och vad som angivits i tab. VI synes icke vara nämnvärd. 



Domänstyrelsens erinran, att ökad avverkning av grö\"re skog icke kunde 

 beräknas för närmaste tiden, enär man vore t^■^mgen inrikta sig på utrensning 

 av sådant smärre virke, som måste a^•^•erkas för erhållande av föryngring och 

 som hittills icke kunnat komma till avverkning, på grund därav att efterfrågan 

 därå i stort sett icke funnits förrän under senare år, har i avgi^-na påminnel- 

 serna bemötts därmed, att den spontana fördelningen av a\'Aerkningarna åren 

 190g — 12, vilka uppvisade stora mängder klent virke, finge tillskrifvas den 

 omständigheten, att sådan skog nyss börjat få saluvärde genom den prissteg- 

 ring å trämasseved, som under de sista åren inträtt. Sådan tillfällig fördel- 

 ning av avverkningsbeloppets fördelning i dimensionsklasser finge dock icke 

 läggas till grund för avverkningens beräknande 20 år framåt, då man hade 

 möjlighet grunda beräkningen pä en överblick av tillgången, varjämte man i 

 detta avseende hade att taga hänsyn till den värdestegring å smärre virke, 

 som vore att förvänta. Det har ock framhållits, att den av domänstyrelsen 

 anmärkta svårigheten för erhållande av god föryngring, som vore att befara, 

 därest smärre rensningsskog icke kunde avverkas i tillräcklig utsträckning, i 

 verkligheten icke torde förefinnas. Sådan svårighet hade icke inträtt ens vid 

 den forcerade avverkning utan någon hänsyn till återväxten, som ägt rum pä 

 enskildas skogar i t. ex. Ångermanland, där skogarnas grövre dimensioner 

 med kvarlämnande av de klena utdrivits på 30 å 40 är. Icke ens i området 

 för dimensionslagens giltighet dröjde återväxten att infinna sig på luckorna 

 emellan och omkring kvarlämnad undermålig skog, som där icke finge av- 

 verkas utan utsyning. 



Gentemot vad sålunda anförts, vill jag erinra att rätt handhavande av 

 skogsskötseln å kronans skogar i Norrland, synnerligast i de två nordligaste 

 länen, ovillkorligen fordrar att avverkningen av smärre dimensionsklasser ökas 

 under närmaste tiden. Häri må man icke söka spåra ett begär att spara på 

 förrådet av de grövre dimensionsklasserna, utan är detta krav förestavat av 

 det ansvar nutid måste hava till framtid. Ansvarslöst vore att under skör- 

 dande av forna tiders sparade tillgångar ej ens söka bereda möjlighet för upp- 

 komst av nytt livskraftigt bestånd, utan låta marken å ofantliga vidder upp- 

 tagas av i hög grad överårig och i ett flertal fall mer eller mindre skadad 

 småskog med minimala förutsättningar för utveckling. A stora vidder i Norr- 

 land har förr icke funnits sådan möjlighet, men allt eftersom densamma nu 

 inträtt eller kommer att inträda, böra vi känna oss förpliktade taga hänsyn 

 härtill och söka bota vad förr i dessa avseenden försummats på grund av 

 rådande förhållanden. Det torde givetvis icke vara domänstyrelsens mening 

 att i något avseende minska avverkningen av grövre skog, men den öhiing i 



