230 TH. HERMELIN. 



a\- de virkesmängder, som avsåges till försäljning från kronans skogar, komme 

 däremot att med visshet skapa nya industrianläggningar eller verka till de 

 befintligas utvidgning, utan att prisrubbning, på grund av att produktionen 

 överstege konsumtionen, behövde befaras (sid. 141). Vid fasthållande av vad 

 domänstyrelsen i denna del uttalat, anser jag att det, som i påminnelserna 

 anförts till bemötande av ^ ad styrelsen förmenats hava sagt, icke i något av- 

 seende vederlägger styrelsens verkliga uttalande. 



På det att detta mitt inlägg i frågan ej må bliva alltför vidlyftigt, vill jag till 

 sist allenast ägna några ord åt den av herrar Ringstrand och Andersson ifrågasatta 

 inventeringen av skogsförrådet genom samdiga skogars uppskattning till en låg 

 procent. Staten skulle därigenom erhålla den kännedom om skogarna, som 

 måste anses vara själva grundvillkoret för att man skulle kunna föra en skogs- 

 politik, vid vilken de åtgärder, som komme till utförande, vore yttringar av över- 

 lagda beslut och ej endast eller snarast slumpens verk. Uttalandet låter onekligen 

 vackert, på samma gång det i sig innebär ej ringa klander mot vad nu sker. 



Ehuru jag anser, att det icke är ovillkorligen nödvändigt att vidlyftiga 

 hushållningsplaner för de norrländska statsskogarna med deras flerstädes stora 

 förråd av överårig skog omedelbart upprättas, enär under närmaste åren 

 skötseln måste i huvudsak inriktas på det överåriga och skadade förrådets 

 realiserande inom skälig tid samt därpå att försätta den mark, som är lämplig 

 till skogsbörd, i produktivt skick, är jag, lika väl som domänstyrelsen, livligt 

 intresserad a\- att snarast få bättre kännedom om \erkliga skogsförrådet. Det 

 av herrar Ringstrand och Andersson föreslagna förfaringssättet för att erhålla 

 snar kunskap härom, synes mig emellertid vara mycket opraktiskt. Utgivande 

 av bortemot ^/g million kronor för att samtidigt eller omedelbart därefter göra 

 om alltsamman. Jag tror, att \\ gott kunna se tiden an utan denna föreslagna 

 hastiga inventering. Skogarna kunna, i avvaktan på att en god taxering i 

 dess helhet hinner genomföras, gott skötas icke förty. 



Sedan emellertid numera arbetskraft synes kunna erhållas, vilket förr icke 

 varit fallet, har domänstyrelsen, såsom nämnts, sökt bedriva uppskattnings- 

 arbetena i ökat tempo, och anser jag mig kunna beräkna, att vid nästkommande 

 års utgång c:a 1^/2 million har av norrlandsskogarna skola vara taxerade efter 

 de nya metoder, som påbörjades år 19 12. Herrar Ringstrand och Andersson 

 hava anmärkt i fråga om dessa taxeringar, att domänstyrelsen ^id omnämnande 

 härav med tystnad förbigått, huruvida i dessa arbeten givits rum åt en för 

 ekonomisk hantering så viktig sak som värderingen, och om man genom ett 

 program för ordnad skogsbokföring är beredd att utvinna fulla resultat av de 

 insamlade uppgifterna. Jag tillåter mig svara, att tystnaden varit mer än för- 

 klarlig, då domänstyrelsens utlåtande icke varit avsett utgöra någon ingående 

 redogörelse för styrelsens påtänkta åtgöranden för skötseln av statens skogar, 

 enär utlåtandet varit ställt till chefen för finansdepartementet och vore avsett 

 att överlämnas till försvarsberedningarna, vilka — huru sakkunniga de än må 

 anses vara — dock icke torde hava att ingå i prövning av styrelsens påtänkta 

 åtgärder i dessa avseenden. Herrar Ringstrand och Andersson torde förlåta 

 mig, att även jag nu med tystnad förbigår denna fråga. Jag anser den för 

 bedömande av föreliggande spörsmål icke behöva besvaras. 



Stockholm den 3 mars 19 14. 



Th. Hermelin. 



