242 SKOGSADMINISTRATIONEN. 



mest meriterade uppsättas på förslagsrum. Förordet borde däremot ges åt den tör platsen 

 mest kvalificerade, och borde vid utnämningen största möjliga hänsyn tagas till revirfönaltarens 

 förord. Enskild tjänstgöring borde ej fa inräknas, utom för vissa undantagsfall. Då kronan 

 inköpt större skogskomplex borde man stundom rättvisligen bibehålla där förut anställda skogvak- 

 tare. Vid förordets avgivande finge särskild hänsyn tagas till sökandes lämplighet för de lokala 

 förhållandena. Transport finge ej äga rum förr en efter viss tid, och borde sådan i öxrigt ej ske 

 mellan trakter med mycket olika skogsförhållanden. 



Det ansågs lämpligt, att cirkulär a\- domänstyrelsen utsändes därom, att vit! ansökan till 

 kronojägarctjänst, den ansökningen åtföljande tjänsteförteckningen skulle vara behörigen styrkt. 

 Härvid borde som regel endast få medräknas sådan tjänstgöring, vara förordnande erhållits 

 a\- domänstyrelsen. Extra kronojägare med arvode, som endast tjänstgjort viss del av året, 

 borde alltså blott få räkna merit för själva tjänstgöringstiden. Dock borde någon lägre merit- 

 grad fa räknas jämväl för den tid, de .stode till disposition. Det framhölls, att i Norrland 

 tunnes många äldre extra bevakare med ar\'ode, vilka hade förordnats av revirförvaltare. 

 Dessa borde likväl få räkna någon merit. Beträffande betyg från skogsskola ansågs, att 

 sådant vid tävlan mellan två i övrigt tämligen jämnställde, borde ge företräde. I vissa fjäll- 

 revir samt finsktalande revir vore betyget av mindre betydelse. Där hade man att döma 

 efter andra, rent personliga förutsättningar hos de sökande. Det framhölls i detta samman- 

 hang, att man enligt gällande författningar vid ansökning ej kunde utesluta dem, som saknade 

 skogsskolebetyg. Man borde dock söka få den praxis införd, att endast personer, som 

 genomgått skogsskola, antoges. 



Man enades om att olika slag av tjänstgöring borde värdesättas i följande ordning: 

 tjänstgöring som ordinarie kronojägare, 



)• tillförordnad kronojägare, 



;. extra kronojägarc med egen bevakningstrakl, 

 ■h » » > utan » » 



» » » » med arvode under \iss del av året, 



samt slutligen extra kronojägare utan arvode, men stående till disposition. Härjämte borde 

 kronoskogvaktare samt av revirförvaltarna i Norrland för viss tid förordnade extra kronojägare 

 med jirvodc få räkna någon merit. 



VI. Ändring av skogsstatens uniform. 



Hos doniänstyrelsen hade Sveriges kronojägareförbund anhållit, att sådan ändring måtte 

 vidtagas a kronojägaruniformen, att rock och by.xor gjordes av samma färg. Om detta ej 

 kunde villfaras anhöllo kronojägarna att bli befriade från allt tvång att bära uniform. Något 

 sådant tvång existerar emellertid för närvarande ej, men framhölls som ett önskemål under 

 diskussionen, att utsträckt användning av uniformen måtte införas. 1 övrigt borde krono- 

 jägarnas framställda begäran tillmötesgås. Därvid borde ä\en sådan ändring i uniformen vid- 

 tagas, att skillnad på de extra och de ordinarie kronojägarnas uniform erhölles. Detta kunde 

 lämpligen ske, genom att de ordinarie fingo axeltränsar av tvä svarta jämnlöpande smala 

 redgarnssnören. 



1 sammanhang med kronojägarnas uniformsfräga borde jägmästareuniformen ändras. Det 

 uttalades frän ett par håll att den gröna färgen, vilken i övrigt förekom i alla tänkbara 

 olika toner, \«)rc kall om \intern och varm om sommaren, samt borde ersättas a\- exempelvis 

 grå färg. 



Vidare ansågs det %ara <)läm])ligt. alt öxerjägmästarna j)ä sin släpuniform hade axeltränsar 

 a\' guld. Häri borde den ändring göras, att jägmästare och överjägmästare hade axeltränsar 

 a\' grön färg, medan de extra, såsom hittills, hade svarta. Genom den olika flätningen komme 

 gradskillnad likväl att förefinnas ä överjägmästarnas och jägniäslarnes axeltränsar. 



Beträffande gradbetäckningen framhölls i övrigt att nii, sedan all civil rangordning bort- 

 tagits, borde den a uniformen hittills brukliga gradbeteckningen med stjärnor borttagas samt 

 ersättas med tjänstebetäckning av exempelvis förgyllda ekollon ä axeltränsarna; ett mindre för 

 extra jägmästare under de fem första åren efter utnämningen, tvä mindre ekollon för extra 

 tjänstemän efter 5 år; för ordinarie jägmästare tre mindre ollon; för överjägmästare ett större 

 och för generaldirektören ett ytterligare större. 



Vid ändringen av uniformens genomförande borde viss övergångstid bestämmas. Då denna 

 fråga i övrigt mest berörde de yngre inom kåren, borde man ännu ej vidtaga några åtgärder 

 i denna sak, utan hänskjuta frågan till årets distriktsmöten för diskussion. 



Överjägmästare Wallmo anmälde, att han ansåg den nuvarande uniformen ändamålsenlig, 

 och att densamma alltså borde bibehållas oförändrad. 



