SKOGSADMINISTRATIONEN. 257 



befattning med privatskogarna i lappmarken icke skulle överflyttas trän domänslyrclscn till 

 ett skogskontor i jordbruksdepartementet. Vad föreningen häremot anfört gör intryck av 

 att vara framkonstruerat. Kommer skogsskötseln å ifrågavarande privatskogar att handhavas 

 i huvudsak av särskilda tjänstemän, lärer väl knappast någon av de konflikter, som förenin- 

 gen ansett vara oundvikliga, kunna förekomma. Styrelsen har redan nu låtit sig angeläget 

 vara, att föreskrivna förrättningar bliva utförda å hemmansskogarna, även om göromålen å 

 statsskogarna därigenom komme att skjutas ät sidan. Bliver antalet tjänstemän tillräckligt 

 stort och arbetet ordnat efter sin art för handläggning av skilda tjänstemän, lärer prival- 

 skogarnas och statsskogarnas skötsel kunna jämsides ordnas på bästa sätt enligt fullt objek- 

 tiva grunder. 



På grund av vad sålunda anförts, får styrelsen i underdånighet hemställa, att svenska 

 trävaruexportföreningens förevarande erinringar mot vissa delar av den norrländska skogs- 

 vårdskommitténs betänkande icke måtte föranleda någon vidare Eders Kungl. Maj:ts åt- 

 gärd. 



XVII. Domänstyrelsen i hvad det rör allmänningskogar i Västerbottens 



och Norrbottens län. 



Till Konungen. 



Genom nådig remiss den 21 juni 1912 har Eders Kungl. Maj-.t anmodat domänstyrclsen 

 att efter överjägmästarnas hörande avgiva undf>rdänigt utlåtande över norrländska skogsvårds- 

 kommitténs betänkande, och får styrelsen till fullgörande härav, efter att den 26 sistlidne 

 mars hava avgivit särskilt underdånigt yttrande över sagda kommittés betänkande i vad det 

 angår skogseld, härmed i underdånighet anföra följande rörande kommitténs förslag till lag 

 angående allmänningsskogar i Västerbottens och Norrbottens län. 



I ärendet hava överjägmästarna i Luleå och Skellefteå distrikt yttrat sig och därvid fram- 

 hållit, bland annat, dels att såsom kompetensvillkor för anställning såsom för^•altare ä ifråga- 

 varande allmänningsskogar bör gälla avlagd examen vid skogsinstitutets eller skogshögsko- 

 lans högre kurs, dels ock att skogarna fortfarande böra stå under domänstyrelsen och skogs- 

 staten. 



För egen del tar styrelsen anföra följande. 



Uär\id tar styrelsen först uttala sin anslutning till den omfattning lagen angående all- 

 männingsskogar i Västerbottens oeh Norrbottens län skulle komma att enligt det förelig- 

 gande förslaget erhålla. Hänid skiljes nämligen ej mellan de skogar, som äro belägna 

 inom läppmarken och dem, som ligga inom kustlandet. Dessa senare utgöras uteslutande 

 av häradsallmänningarna i Pajala socken med tillhörande kapellförsamlingar. Rörande dessa 

 skogar synes det vara av betydelse att relatera några av de bestämmelser, som Eders 

 Kungl. Maj:t meddelat i nådigt brev till kammarkollegium den 21 april 1882. Härav 

 framgår bland annat, att ifrågavarande skogar hava häradsallmännings natur, och att de uti 

 allt vad skogshushållningen vidkommer stå under skogsstatens vård och för\altning. Vidare 

 är bestämt, att a\-verkning av träd ej må företagas, innan träden blivit utstämplade av veder- 

 börande skogstjänstemän, och att inom häradsallmänningarna liggande ängar och myrslåtter 

 skola utarrenderas på sätt och i den ordning, som för ä kronopark liggande dylika lägen- 

 heter finnes föreskrivet. 



Dessa bestämmelser äro ingalunda friare än de, som gälla i fråga om de inom lapp- 

 markerna belägna allmänningsskogarna, med vilka de sålunda lämpligen kunna erhålla ge- 

 mensam lagstiftning. Pajala socken med sina kapellförsamlingar intager ock ett så avlägset 

 läge från kusten, att dess skogar äga lappmarksskogarnas allmänna karaktär. Jämväl för- 

 hållandena i övrigt äro analoga med lappmarkernas. De ledande principerna hos ifrågava- 

 rande lagförslag synas giva vid handen, att kommitterade rätt uppfattat allmänningarnas 

 i fråga karaktär och lokala förhållanden. 



Beträffande § l av det föreliggande lagförslaget tar styrelsen hemställa, att däri göres 

 ett tillägg av innehåll, att delägarnas beslutanderätt i ärenden, som icke antörlrotts åt all- 

 männingsstyrelsen utövas å kommunalstämma, där\id röstvärdet beräknas^ etier reducerat 

 mantal, dock så att delägare icke må utöva rösträtt för mer än en femtedel av de vid 

 stämman när^■arande delägarnas sammanlagda röstetal. Såsom motiv för denna begränsning 

 av rösträtten lar styrelsen åberopa, vad som i sådant avseende anförts i fråga om 2 § av 

 skogsvårdskommitténs förslag till lag angående vård och förvaltning av sockenallmänningar 

 och besparingsskogar inom Kopparbergs och Gävleborgs län. Delägarnas beslutanderätt är 

 större rörande sistnämnda skogar än beträffande allmänningsskogarna i Västerbottens och 

 Norrbottens län. Dessa senares angelägenheter kunna fördenskull lämpligen, såsom av 

 kommitténs förslag framgår, i regeln anförtros åt allmänningsstyrelsen. Detta är ock att 



