258 SKOGSADMINISTRATIONEN. 



förorda med hänsyn till de stora avstånden inom de båda nordligaste länens lappmarks- 

 kommuner, i följd varav det bleve betungande för delägarna i allmänningarna att ofta sam- 

 las för behandling av ärenden rörande skogarna. 



Mot bestämmelserna i § 2 har styrelsen intet att erinra. 



I § 3 förutsattes att i jordbruksdepartementet skall vara inrättat ett skogskontor, vilket 

 skulle utfärda föreskrifter angående skogshushållningsplancrs upprättande, fastställa sådana 

 planer till ledning vid skogens skötsel och meddela de närmare föreskrifter, som skola 

 lända till efterrättelse vid skogens skötsel, utöver vad som i sådant avseende innehålles uti 

 nådiga brev och fastställda hushållningsplaner. Domänstyrelsen får hemställa, att dessa 

 funktioner och göromäl må tillkomma styrelsen. Den granskning av förslag till hushåll- 

 ningplaner för allmänningar, som skulle utföras av skogsinspektör, torde böra verkställas 

 av vederbörande överjägmästare. 



Enligt § 4 skulle all avverkning ä allmänning ske efter utsyning och stämpling. Härav 

 bleve en följd att träd intill minsta dimension som komme att avverkas, skulle dess- 

 förinnan stämplas. I fråga särskilt om smärre träd (gallringsvirke) skulle detta förorsaka 

 mycket arbete, som alldeles ej medförde motsvarande nytta. Ett så utsträckt stämplings- 

 tvång skulle tvärt om försvåra skogsvården, bland annat därigenom, att sådana efterarbeten 

 för att komplettera en gallring, vilka i regeln måste utföras genom borttagande av enstaka 

 smärre träd, skulle kräva en stämpling även av dessa. Det synes ej föreligga någon an- 

 ledning att i detta fall avvika frän den allmänna bestämmelse, som angående kronoparker 

 med flera skogar meddelats i 46 § skogsordningen, nämligen att träd, som vid roten hålla 

 15 centimeter i genomskärning eller däröver skola, förr än de avverkas med kronomärke, 

 stämplas. I överensstämmelse härmed skulle den nu ifrågavarande paragrafens första stycke 

 erhålla förslagsvis följande lydelse: 



»All avverkning å allmänning skall ske efter utsyning, varvid träd, som i genomskärning 

 vid roten hälla 15 centimeter eller däröver, skola med kronomärke stämplas.» 



Enligt andra stycket av samma paragraf skall, där ej för allmänningsskog anställts sär- 

 skild skogsförvaltare, utsyning och stämpling ombesörjas av vederbörande skogsstatstjänste- 

 man. Däremot saknas för sådant fall bestämmelse angående utförande av övriga hushåll- 

 ningsåtgärder, som för en god skogsvård äro nödiga, såsom hyggesrensning och markbe- 

 redning, bäckrensning, avdikning, avverkning m. m., vilket i de fall, då skogsförvaltare an- 

 ställts, tillhör dennes åligganden. Närmast till hands ligger givetvis att, då skogsförvaltare 

 ej anställts, allt sådant, som skulle tillkommit denne, bör utföras av vederbörande skogs- 

 statstjänsteman. Härför, dock ej för utsyning och stämpling, synes dock självfallet någon 

 ersättning böra beredas kronan, i överensstämmelse med vad som gäller eller i detta avse- 

 ende kan komma att gälla beträffande häradsallmänningar under skogsstatens förvaltning i 

 södra och mellersta delarna av landet. Angående utsyningsavgifter kommer styrelsen att 

 avgiva särskilt utlåtande. Med iakttagande av vad sålunda anförts, skulle andra stycket a\' 

 § 4 kunna erhålla följande lydelse: 



Där ej skogsstatstjänsteman, vilken 



mot ersättning till kronan, som av Körningen bestämmes, jämväl skall ombesörja övriga 

 hushållni>igsåtgärd£r, som för skogens skötsel och värd erfordras. \, 



I § 5 lämnas föreskrifter angående anställande av skogsförvaltare å allmänningsskog. 

 Denne skulle förordnas av Eders Kungl, Maj:t för den tid varunder löneförmåner för ho- 

 nom bestämts. För kompetens skulle gälla samma bestämmelser som för skogsingenjör. 

 Jämföras dessa bestämmelser med dem, som återfinnas i 5 § av kommitténs förslag angå- 

 ende allmänningsskogar i Kopparbergs och Gävleborgs län, framträder i fråga om skogs- 

 förvaltare en olikhet ej blott i kompetens utan jämväl beträffande anställandet, vilket i se- 

 nare fallet tillkommer Eders Kungl. Maj:ts befallningshafvande. För närvarande antagas 

 skogsförvaltarna för alhnänningsskogarna i Norrbottens län av domänstyrelsen, vilket visar 

 sig vara lämpligt, särskilt med hänsyn därtill, att dessa förvaltare efter hand vinna anställ- 

 ning såsom revirföi^altare. Domänstyrelsen håller före att, dä anställning innebär ett för- 

 ordnande för vissa år och befattningen alltså närmast kan likställas med assistentbefatt- 

 ningar med flera extra ordinarie befattningar, vilkas innehafvare förordnas av styrelsen, 

 samma förfarande jämväl lämpligen borde kunna tillämpas beträffande alhnänningsskogarna 

 i Västerbottens och Norrbottens län. Endast därest skogsförvaltare bereddes en fastare 

 ställning med rätt till pension vid avskedstagandet och i övrigt pä villkor, som närmade sig 

 en ordinarie jägmästares, torde han böra förordnas av Eders Kungl. Maj:t, som under sådan 

 förutsättning även torde böra pröva förslag till instruktion och löneförmåner för skogsför- 

 valtaren. Under de i lagförslaget ifrågasatta förhållanden torde detta böra tillkomma do- 

 mänstyrelsen. Styrelsen får fördenskull föreslå följande lydelse för § 5: 



