SK()(;SAI).MIXISTRATIONKN. 297 



kortare och billigare utbildningstid och mindre snarrddighet och urskillning än skogsstats- 

 tjänsten. Vid riksbanken nå sålunda kontors- och kassaskrivarna å huvudkontoren vid i 

 genomsnitt 35 års ålder upp till 3,800 kr.; å avdelningskontoren äro kamrerarna vid 38 år 

 uppe i 4,700 kr. och nå i sista lönegraden 5,700. Kassörerna fä vid sin anställning vid i 

 medeltal 31 ä 32 är 3,200 kr. och na vid 37 a 38 är till 4,000 kr. (felräknmgspengar obe- 

 räknade I), registratorer och bokhållare nå vid 34 är 3,400 kronors lön. I tele^rafstaien 

 komma kontrollörerna upp till 5,000 a 5,500 kronors lön, kommissarierna till 3,800 (förutom 

 provisioner) och assistenterna till 3,400 kronor. I posten nå postexpeditörerna till 3,800, 

 första postexpeditörer till 4,400 och postmästare av olika klasser en slutlön, varierande mellan 

 4,700 och 7,000 kronor. 



Av i privat skogstjänst anställda hade redan de tjänstemän, vilka utgått från Skogsinstitu- 

 tets lägre kurs, enligt en av domänstyrelsen är 1 909 verkställd utredning, kommit upp till 

 i medeltal 4,300 kronors lön, naturaförmåner oberäknade. 



Det kan till sist nämnas, att i den enda tyska skogsstat, där, såvitt vi kunnat finna, några 

 tjänster tillnärmelsevis motsvarande de av kommittén föreslagna fasta assistenttjänsterna före- 

 komma, nämligen Bayerns, nå dessa tjänsteinnehavare, de s. k. forstamtsassessorerna, från 

 en begynnelselön av 3,000 mark med täta, vart 3:dje år återkommande lönetillägg om 500 

 mark likvisst upp till en slutlön av 6,000 mark, vilket ju onekligen gör deras ställning i 

 ekonomiskt hänseende ojämförligt mycket fördelaktigare än de av kommittén föreslagna fasta, 

 svenska assistenternas. 



Åtskilligt mera vore att anföra mot extraordinariesystemet inom skogsstaten, men bedja 

 vi rörande detta att fa hänvisa till en annan inlaga, vilken de extra jägmästarnas förbund 

 den 24 februari 1913 ingivit till Eders Kungl. Maj:t, samt till den vid Skogsvårdsföreningens 

 möte den sisdidne I:sta april fattade resolutionen rörande önskvärdheten av ifrågavarande 

 systems begränsning, vilken resolution jämte de mötesförhandlingar, som föranlett densamma, 

 ävenledes av oss inlämnats till Eders Kungl. Maj:t den 2:dra oktober förlidet år. 



1 den hemställan, som de ordinarie jägmästarnas förening den 14 april 1 91 3 gjort hos 

 Eders Kungl. Maj:t, att en blivande reseersättning för skogsstatstjänstemännen mätte utgå 

 efter gällande resereglemente och icke efter ett reducerat sådant, vilket norrländska skogs- 

 värdskommittén framkastat, fa även vi instämma. 



Endast under förutsättning att så pass hög gottgörelse gives för skogstjänstemännens resor, 

 att dessa bliva fullt ersatta, blir nämligen denna reseersättning till den uppmuntran i det 

 för tjänsten lika värdefulla som för förrättningsmännen högst strapatserande fältarbetet, vilken 

 den är avsedd att vara. 



Vi tillåta oss i samband härmed fasta uppmärksamheten på, att den dyrare automobil- 

 trafiken på sista tiden snabbt utvecklats i Norrland, ävensom att de vanliga hästskjutstaxorna 

 på sina håll blivit höjda. Skogstjänstemännen, som överallt i Sverige och ej minst i Norr- 

 land hava så stora förvaltningsområden att sköta och så mycket arbete att utföra inom dessa 

 områden, behöva både att komma fort fram och att vara oförhindrade till resor i önskvärd 

 utsträckning genom tillräckliga resear\-oden. 



Skulle dessutom det vanliga 4:de klassens resereglemente i ett och annat fall möjligen 

 ge en smula överskott på en resa, så kan faktiskt också emellanåt motsatsen inträffa, och 

 man. bör ha i minnet hur slitande på utrustning och persedlar samt framför allt på hälsa 

 och krafter, som skogstjänstemännens resor sommar och vinter, i ur och skur, verkligen äro. 



Norrländska skogsvårdskommittén har föreslagit, att för centraliseringen av kartläggnings- 

 och uppskattningsarbetet på statens skogar en särskild, direkt under domänstyrelsen sorte- 

 rande taxationsbyrå borde upprättas. 



Ehuru betydelsen av en dylik byrä ej i själva kommittébetänkandet är överhövan fram- 

 hållen eller synts ligga kommittén mera om hjärtat än andra gjorda förslag, har dock förre 

 kommittéordföranden, hovstallmästare T.\MM, vid skogsmötet den I april 191 3 starkt betonat, 

 att just inrättandet av en dylik byrä vore det första, som borde åtgöras, och att man först 

 på grundval av den upplysning, som genom en forcerad laxationsverksamhet kunde vinnas 

 om våra nordsvenska skogars beskaffenhet, kunde skrida till revirdelning. 



Vi kunna ej underlåta att gent emot denna argumentering påpeka, att därest taxationsbyrån 

 och dess arbete verkligen vore av så stor betydelse för statsskogsbrukets vidare utveckling, 

 det hade varit kommitténs oavvisliga skyldighet att åtminstone på denna punkt komma 

 med ett positivt och utformat förslag över en dylik taxationsbyrås organisation och lönestat, 

 vilket emellertid icke varit fallet. 



Med fullt erkännande av den stora betydelsen av att det i Norrland tidigare mycket efter- 

 satta taxationsarbetet nu med all makt forceras, kunna vi dock ej finna giltiga skäl föreligga 



