SKOCSADMINISTRATIONEN. 299 



att Eders Kungl. Maj:t läcktes föranstalta att genom iloniänstyrelscn eller pä annat, fullt 

 skogssakkunnigt sätt en ytterligare utredning rörande det norrländska statsskogsbrukets 

 behov åvägabringas, vilken utredning till stor del torde kunna byggas på redan till- 

 gängliga eller eventuellt från revirförvaltningarna infordrade primäruppgifter. 

 Det vore tydligtvis önskvärt att denna utredning kunde föreligga färdig samtidigt med de 

 s. k. sydsvenska skogssakkunnigas förslag rörande skötseln av de allmänna skogarna i södra 

 delen av landet, i vilket fall erforderlig grundval skulle vinnas för en enhetlig och fullständig 

 lösning för landet i dess helhet av våra starkt efterblivna t)ch alltför ofta beklagligt miss- 

 handlade, stora skogsförvaltningsfrågor. 

 Björsjö den 16 mars 19 14. 



Underdänigst : 



A styrelsens för De extra jägmästarnas förbunds vägnar: 



D. AV WAHLBERG 



E. Hfdtiiiaini-Gdde. 



Lagar, kungl. förordningar och beslut. 



Prejudikat rörande norrlandsassistenternas rätt till dagtraktamenten 

 för sön= och liggedagar under vissa förrättningar. 



Kungl. Maj;ts utslag på de besvär, dels landskamreraren C. Bergström, dels extra jäg- 

 mästarna B. von Krusenstjerna och P. Törnblom, dels ock extra jägmästaren A. Bergstedt 

 i underdånighet anfört över kammarrättens den 14 maj 19 1 3 meddelade utslag i fråga om 

 en anmärkning vid granskning av Kungl. Maj:ts befallningshavandes i Västerbottens län 

 skogsmedelsräkningar med domänstyrelsen för I — 3 kvartalen 1 91 1. 



I anledning av vilka besvär kammarrätten inkommit med vederbörande förklaringar och 

 egna utlåtanden av den 25 september samt den 22 och den 13 oktober 1913. 



Givet i regeringsrätten den 26 november 19 13. 



Vid granskning av nämnda räkningar anmärkte revisionen hos domänstyrelsen, att Kungl. 

 Maj:ts befallningshavande på grund av särskilda utav vederbörande överjägmästare assi- 

 sterade rese- och traktamentsräkningar till assistenterna, extra jägmästarna H. Bratt, kla- 

 ganden Törnblom, klaganden Bergstedt, klaganden von Krusenstjerna och G. Bolander ut- 

 betalat dagtraktamenten för vissa sön- och liggedagar under år 1910, vilka infallit under 

 sådana förrättningar, för vilka dagtraktamenten skulle gäldas av enskilda, nämligen till Bratt 

 för den 2 och den 30 oktober samt den 9 och den 10 november med 24 kronor, till Törn- 

 blom för den I oktober samt den 17, den 20 och den 27 november med likaledes 24 

 kronor, till Bergstedt för den 9 oktober och den 13 november med 12 kronor, till von 

 Krusenstjerna för den 2, den 1 6 och den 23 oktober, den 5, den 13, den 20 och den 27 no- 

 vember samt den 4 december med 48 kronor och till Bolander för den 13, den 17 och 

 den 27 november samt den 4 december med 24 kronor, ävensom yrkat, att ifrågavarande 

 belopp, tillhopa 132 kronor, måtte återbäras. 



Genom resolution den 8 juli 1912 hade domänstyrelsen, då det måste anses hava ålegat 

 Kungl. Majits befallningshavande att undersöka, huruvida med avseende å ifrågavarande er- 

 sättningsbelopp förelågo förhållanden, som kunde verka, att ersättning i vissa fall icke skulle 

 av statsmedel utgå, men Kungl. Maj:ts befallningshavande sådant underlåtit, samt Bergström 

 syntes vara för nämnda underlåtenhet ansvarig, ålagt denne att omedelbart under titel 'an- 

 märkningsmedel» till Kungl. Maj:ts befallningshavande inleverera det anmärkta beloppet 132 

 kronor samt därefter till domänstyrelsen insända vederbörande riksbankskontors original- 

 kvitto å det inbetalade beloppet, honom dock obetaget att efter befogenhet hos vederbörande 

 söka sitt åter. 



Häröver anfördes besvär hos kammarrätten dels av Bergström dels ock av Törnblom och 

 von Krusenstjerna under yrkande om befrielse från återbetalningsskyldighet i målet. 



Genom överklagade utslaget fann kammarrätten icke skäl att i klandrade resolutionen göra 

 annan ändring än att, enär Bergström icke kontrasignerat den anordning, varigenom till Bo- 

 lander utanordnats traktamentsersättning med 24 kronor, Bergström befriades från skyldighet 

 att ersätta sistberörda belopp. 



I de underdåniga besvären har yrkats 



av Bergström, att Kungl. Maj:t måtte befria honom från den honom av kammarrätten 

 ådömda betalningsskyldigheten eller, om detta yrkande ej skulle i sin helhet bifallas, att 



