3 14 SKOGSADiMINISTRATIONEN. 



mur letad lämplig naturlig sten och bör, där sådan kan anskaffas, tegel icke användas annat 

 än till vissa delar av själva eldstaden samt möjligen till skorstenen. 



Väggarna, som böra väl dragas och noga tätas med mossa, böra läggas å jordfasta eller 

 grundgrävda tomtstenar. 



Yttertaket bör göras droppfritt av handkluven spån. 



Muren bör förses med spjäll av plåt. 



Tillräckligt stora fönster böra insättas,, vilka kunna förses med luckor att låsas inifrån. 

 Sängar, bord och bänkar göras av hyvlade bräder. 



För kojor, avsedda att användas även vintertid, måste timringen ske mera omsorgsfullt än 

 eljest, varjämte innertak av ohyvlade på lock lagda bräder anbringas med tillräcklig fyllning 

 av torvströ eller myrstack. Då trossbotten blir onödigt dyrbar, om den skall göras sådan, 

 att den verkligen utestänger kylan, bör golvfyllningen i stället göras med s. k. fast gård 

 på det sätt, som allmogen sedan gammalt använt vid byggandet av sina bostäder. Dörrarna 

 göras stadiga och tättslutande. 



I tillfälliga kojor bör rummet för arbetarna göras utan golv, varemot i fasta kojor golv 

 av hyvlade bräder kunna inläggas i båda rummen. De fasta kojorna böra rödfärgas, vilket 

 även gäller taken. 



Kojor för större antal arbetare göras bäst efter den s. k. värmlandstypen med upphöjd 

 härd i kojans mitt och britsar efter långsidorna, vilka kojor, då de äro väl uppförda, hava 

 stora företräden framför andra kojtyper och därför ock oftast föredragas av arbetarna själva. 

 De äro varma och även hygieniska på grund av den bättre luftväxlingen än i andra kojor. 

 Genom den stora eldstadens placering i mitten erhålla arbetarna långt bättre plats än i 

 andra kojor för att laga sin mat och torka sina kläder. För att göra dessa kojor så 

 lämpliga som möjligt, böra de emellertid förses med förstuga, vilken tillika kan på sidorna 

 om ingången anordnas till förvaringsrum för arbetarnas saker, varjämte plåthuv med spjäll 

 bör uppsättas över eldstaden. I dessa kojor bör icke golv inläggas, utan bör kojan upp- 

 föras på vanligt sätt över en lagom gjord nedschaktning av grunden. Det undre innertaket 

 i dessa kojor göres, såsom i fråga om dessa kojor är brukligt bäst av kluvet virke med 

 näver, bark eller mossa för fyllningens uppbärande. 



Föreslagen ändring i resereglementet avseende bland annat statens skogs= 



ingenjörer. 



Domänstyrelsen har härom den 2 febr. 1914 till Kungl. Maj.t avgivit följande utlåtande. 



Genom nådig remiss den 3 innevarande januari har Eders Kungl. Maj:t anmodat domän- 

 styrelsen att avgiva förnyat underdånigt utlåtande, avseende ifrågasatt sådan ändring i nådiga 

 resereglementet den 13 december 1907, att därigenom bereddes lantbruks- och skogsingen- 

 jörer m. fl. ersältntng med visst dagtraktamente för sön- och helgdagar, som infaller under 

 förrättning, för vilken enskild eljest har att till förrättningsman utgiva dylikt traktamente. 

 Denna fråga har blivit väckt genom de förslag, med vilka statskontoret och lantbruksstyrel- 

 sen framkommit i respektive den 25 januari 19 1 2 och den 27 april 1912 avgivna under- 

 dåniga utlåtanden över torvassistenten friherre H. Falkenbergs ansökan om rätt för stats- 

 kontoret att till honom utbetala ersättning för en resa från Markaryd till Strängnäs och 

 åter lördagen den 9 och söndagen den 10 september 1911. Styrelsen får med anledning 

 härav jämte återställande av remissakten, i underdånighet anföra följande. 



Statskontoret har ansett det i och för sig innefatta en obillighet, som synts böra avhjäl- 

 pas, att dylik tjänsteman, som nödgas tillbringa sön- och helgdag, vilken infaller under på- 

 gående förrättning, å förrättningsställe, ej ägde rätt att för sådan åtnjuta någon traktaments- 

 ersättning vare sig av statsverket eller av rekvirent, oaktat vistelsen utom hemmet även 

 under sådan dag medförde särskilda utgifter. Tjänsteman borde för sådan dag beredas 

 traktamentsersättning antingen av statsmedel eller av vederbörande rekvirent, och borde 

 denne senare kunna förpliktas att utgiva stadgat dagarvode även för under förrättningen in- 

 fallande sön- eller helgdag, åtminstone där förrättningen ej vore av alltför kort varaktighet, 

 till exempel om den omfattade minst sex arbetsdagar, medan tjänsteman för övriga under 

 en sammanhängande förrättningsresa infallande sön- och helgdagar syntes böra tillerkännas 

 dagtraktamente av statsmedel. Lantbruksstyrelsen har i likhet med statskontoret funnit det 

 innebära en obillighet att de under styrelsen lydande tjänstemän, vilka vid rekvirerad för- 

 rättning enligt ar\'odestaxan under förrättningen ägde under vardagar uppbära gottgörelse av 

 rekvirenter, icke skulle få tillgodonjuta någon gottgörelse vare sig av rekvirent eller av 

 staten under sön- eller helgdag, som infölle under dylik förrättning. Lantbruksstyrelsen 

 hade för sin del icke funnit det vara lämpligt att ålägga rekvirent en dylik ersättningsskyl- 

 dighet, enär några rekvirenter på detta sätt skulle komma i sämre ställning än andra, men 



