3 1 6 SKOOSADiMINISTRATIONEN. 



att brandskador hopa sig på ett år, och svårigheter vid statsregleringeii genom ett skynd- 

 samt botande av dessa skador skulle uppstå. På anmodan av chefen för försäkringsinspek- 

 tionen har domänstyrelsen anbefallts en utredning, i vad mån domänfonden och skogsläro- 

 verken tillhörande fast egendom i form av åbyggnader ännu är oförsäkrad, ävensom om vär- 

 det av sådan oförsäkrad egendom, av vilken utredning resultatet emellertid torde föreligga 

 först framåt mediet av innevarande år. Domänstyrelsen håller före, att även om en risk- 

 reservfond av nu antydd art befinnes lämpligen böra inrättas för andra statsverkets förvalt- 

 ningsgrenar, ingen särskild dylik fond, bildad av medel från domänfondens avkastning är 

 behövlig för tillgodoseende av genom brandskador påkommande behov av byggnadsmedel 

 för fondens ändamål och behov, enär fondens oförsäkrade fasta egendom är förhållandevis 

 obetydlig och spridd, varför risken för mera omfattande brandskador är ringa. 



Omreglering av den lägre skogsundervisningen. 



Domänstyrelsen har härom den II febr. 19 14 avgivit följande yttrande: 



Genom nådig remiss den 19 december 1913 har Eders Kungl. Maj:t anmodat domän- 

 styrelsen att avgiva underdånigt utlåtande över en underdånig framställning från jägmästaren 

 H. Wedholm, som å styrelsens för föreningen för skogsvård i Norrland vägnar anhållit, att 

 Eders Kungl. Maj:t täcktes låta föranstalta om en snar och allsidig utredning rörande den 

 lägre skogsundervisningens omreglering. I framställningen har åberopats två bilagor, inne- 

 hållande den ena protokoll, fört vid föreningens för skogsvård i Norrland årsmöte i Öster- 

 sund den 29 april 1913 och den andra ett vid sagda möte hållet inledande föredrag av 

 jägmästaren A. Holmgren angående omreglering av den lägre skogsundervisningen. 



Till ärendet höra därjämte två underdåniga framställningar, en från Sveriges kronojägar- 

 förbund och en från Sveriges länsskogvaktareförbund, vilka båda förbund livligt instämma i 

 den förstnämnda framställningens syfte och tillika uttala den önskan, att någon medlem av 

 vartdera förbundet mätte tillkallas för att biträda vid frågans eventuella utredning. 



Domänstyrelsen får till att börja med erinra därom, att denna fråga redan varit under 

 utredning av vissa den 7 april 1906 inom jordbruksdepartementet tillkallade sakkunniga, 

 vilka i mars 1908 avgåvo betänkande angående ändamålsenligt ordnande av skogsundervis- 

 ningen. I fråga om skogsskolorna innehåller betänkandet, förutom historik, utredning an- 

 gående undervisningens mål och grunderna för dess ordnande, förslag angående skolornas 

 organisation, antal och förläggning m. m., förslag till stadgar och undervisningsplan jämte 

 specialmotiv härtill. 



Rörande ifrågavarande betänkande avgav domänstyrelsen den 24 september 1908 under- 

 dånigt utlåtande, varvid styrelsen överlämnade vissa i ärendet infordrade yttranden. För 

 egen del anförde styrelsen i fråga om skogsskolorna bland annat, att de kunskaper, som 

 förvärvats vid folkskolan, borde anses innebära tillräcklig kompetens för inträde vid skogs- 

 skolan, vilkas lärjungar dock skulle bliva bättre rustade för det praktiska livet, om kursen 

 vid skolorna vore längre eller om skogsskolan finge en fortsättningskurs. Det senare vore 

 lättast att realisera, emedan i sådant fall allenast ett par fortsättningsskolor behövde in- 

 rättas, vid vilka de från skogsskola utexaminerade lärjungar, som i teoretiskt och praktiskt 

 avseende visat håg och fallenhet för yrket, kunde, om de så önskade, erhålla ökade kun- 

 skaper. I dylika fortsättnings- eller mellanskolor har styrelsen tillika sökt finna ett trapp- 

 steg till övergång från den lägre till den högre_ skolundervisningen. 



Mot de sakkunnigas förslag rörande skogsskolorna har styrelsen erinrat bland annat, att 

 vid skogsskola borde, förutom vad de sakkunniga föreslagit, finnas plantskola och skjutbana 

 för undervisning i plantskoleskötsel och för vinnande av en viss grad skjutskicklighet, vil- 

 ket senare erfordrades för att de utexaminerade lärjungarna skulle kunna vara kompetenta 

 att freda det nyttiga villebrädet för dess fiender bland däggdjur och fåglar. Minimiåldern 

 för inträde vid skogsskola har styrelsen ansett böra vara 19 år, maximiåldern 30. Såsom för 

 närvarande är fallet borde lärjungarna vid skogsskola antagas av skolföreståndaren samt 

 vederbörande överjägmästare vara inspektör för skogsskola likasom för de övningsskolor, 

 som anvisats till denna. Styrelsen framhöll tillika, att det borde åligga lärjungarna själva, 

 icke skolföreståndaren att sköta mathållningen och ekonomien vid skogsskola. 



Styrelsen upptog slutligen en fråga till behandling, som de sakkunniga ej haft att be 

 svara, nämligen huruvida det dåvarande antalet skogsskolor kunde anses vara tillräckligt för 

 att skaffa nödigt antal aspiranter till de befattningar, som rekryteras från skogsskolans ut- 

 examinerade lärjungar. Styrelsen uttalade därvid, att om utrymmet vid skogsskolorna öka- 

 des, så att därstädes kunde antagas omkring 120 lärjungar, skulle inrättandet av nya skogs- 

 skolor kunna framskjutas något år. Därefter har styrelsen gjort dels särskild framställning 

 om utredning av skogsskolorna, dels framställning om inrättande i\\ en större skogsskola 



