3 1 8 SKOGSADMINISTRATIONEN. 



har denna fråga tilldragit sig ökat intresse. Domänstyrelsen finner det vara av största vikt, 

 att denna rörelse frän början röner uppmuntran av statsmakterna och att förhållanden, som 

 kunna minska intresset för densamma, varda undanröjda. 



Enligt § 6 av kungl. förordningen om skogsvårdsstyrelser den 24 juli 1903 må under 

 sådan styrelses förvaltning ställda medel ej användas för skogar tillhörande kommuner. Såsom 

 en följd härav hava ock i skogsvårdsstyrelses tjänst anställda forstliga biträden ansett sig förhind- 

 rade att å tjänstens vägnar tillhandagå med råd och anvisningar vid kommunskogars för- 

 valtning, lika litet som bidrag till skogsvårdsätgärder på dessa skogar kunnat av skogsvärds- 

 medel lämnas. De kommunala skogarna kunna alltså på intet sätt erhålla fördel av de 

 skogsvårdsmedel, vartill de själva lämnat bidrag. 



Med undantag av städernas skogar, vilka enligt kungl. förordningen den 24 juli 1903 

 stå under skogsstatens kontroll och under vissa förhållanden kunna ställas under skogssta- 

 tens värd, hava i allmänhet skogsstatens tjänstemän ej heller ansetts kunna i enlighet med 

 nådiga förordningen den 26 januari 1894 angående hushållningen med de allmänna sko- 

 garna i riket taga befattning med av kommunerna inköpta eller till dem av enskilda done- 

 rade skogar. För skötsel av och skogsvårdsåtgärder å dessa skogar kunna kommunerna 

 alltså för närvarande ej erhålla bidrag av det allmänna vare sig genom sakkunnigt biträde 

 eller tillhandahållande av medel, så framt skogarna ej äro belägna inom de delar av riket, 

 varest biträde på vissa villkor kan erhållas av skogsingenjör. 



Då ett dylikt förhållande måste anses motverka intresset för bildandet av allmännings- 

 skogar, anser styrelsen, att ändring härutinnan borde åvägabringas. Detta torde kunna ske 

 antingen genom att sådan ändring vidtages i kungl. förordningen angående skogsvårdssty- 

 relser, att kommunerna kunna för sina skogar bliva delaktiga i skogsvårdsmedlen, eller ock 

 att skogsvårdsavgift i likhet med vad styrelsen föreslagit i fråga om allmänningsskogarna 

 i Norrbottens och Västerbottens län, ej komme att utgå för kommunskogar. Vad styrelsen 

 här ovan uttalat synes styrelsen även vara i all huvudsak tillämpligt beträffande sädana om- 

 råden, som blivit eller bliva inköpta till förstoring av häradsallmänningar enligt II kap. i 

 nådiga förordningen den 26 januari 1S94 angående hushållningen med de allmänna sko- 

 garna i riket. 



Domänstyrelsen får i underdånighet hemställa, att förevarande skrivelse överlämnas till 

 den av Eders Kungl. Maj:t "den 16 juni 1911 förordnade skogslagstiftningskommittén för att 

 tagas under övervägande vid fullgörandet av det kommittén lämnade uppdrag. 



Föreslagen reglering av distrikten och reviren i Norrland. 



Domänstyrelsen har härom den 2S januari 19 14 till chefen för Jordbruksdepartementet 

 avlåtit följande utredning: 



Sedan herr statsrådet och chefen för Kungl. Jordbruksdepartementet den 1 5 januari 1914 

 anmodat domänstyrelsen att med anledning av norrländska skogsvårdskommitténs förslag till 

 organisation för handhavande av skogslagarnas tillämpning i Norrbottens och Västerbottens 

 läns lappmarker samt i Särna socken med Idre kapellag av Kopparbergs län skyndsamt in- 

 komma med ytterligare utredning angående antalet och omfattningen av de nya revir samt 

 antalet och beskaffenheten av de nya ordinarie eller extra tjänstebefattningar, som anses bliva 

 oundgängligen behövliga dels för statsskogarnas och dels för privatskogarnas skötsel under 

 förutsättning, att statsskogar och privatskogar, där ej särdeles stora praktiska hinder möta, 

 uppdelas på skilda revir, får styrelsen till fullgörande härav anföra följande. 



Domänstyrelsen har i sin underdåniga skrivelse den 10 november 1913 hemställt bland 

 annat angående inrättande av sexton nya jägmästaretjänster inom lappmarkerna samt en ny 

 sådan tjänst i Särna socken med Idre kapellag. Det sålunda föreslagna antalet nya revir 

 har styrelsen angivit vara ett minimum och omnämnt att i en nära liggande framtid en 

 ytterligare ökning av reviren bleve nödig. Av de nu oundgängligen behövliga nya reviren . 

 avse fyra huvudsakligen statsskogarnas förvaltning och de övriga huvudsakligen privatsko- 

 garnas skötsel 



De fyra revir, som för närvarande äro oundgängligen behövliga för statsskogarnas för- 

 valtning inom lappmarkerna skulle bildas genom reglering av Malmesjaurs och Vargisä revir 

 i Norrbottens län ävensom av Norra och Södra Lycksele med flera revir i Västerbottens län 

 samt genom att från Tåsjö revir avskilja den därav till lappmarkerna hörande delen eller 

 Dorotea socken. 



På sätt närmare framgår av bilagorna i och 2 omfattar enligt nu gällande revirindelning 



Malmesjaurs revir 255,766:62 hektar 



Vargiså 163,624:83 » 



