BOGE- OG EGEK.LLTUREX PAA BREGENTVED I DANMARK. 349 



Ege ogsaa afslutter deres Skududvikling tidligere end de sydländske, vil 

 de hava större Chance for at kunne undgaa de uheldige Folger af An 

 grebet. Agern af dansk Afstamning vil altsaa i dette Tilfslde tilsyne- 

 ladende give Planter, der er mindre »modtagelige» end de sydländske 

 Agern; men i Virkeligheden er Forholdet det, at de sidste giver en Be- 

 stand, som paa Grund af sin tidligere Udvikling er mere udsat for 

 Smitte. 



Erfaringerne angaaende Egenes Proveniens synes altsaa ikke at pege 

 paa, at der fmdes nogen egentlig Forskjel paa Alodtageligheden överfor 

 Meldug, men at der findes en Forskel i Udviklingstiden for Som- 

 merskuddene, og at denne sekundjert, rent passivt medforer 

 svagere eller staerkere Meldugsmitte — et Forhold, der selvfolge- 

 1ig for Praxis kan vasre betydningsfuldt, bortset fra den teoretiskeForklaring. 



Der er imidlertid andre Erfaringer, som tyder paa, at der hos Eg kan 

 paavises en virkelig Forskjel i Modtagelighed for Meldug, som er uaf- 

 haengig af Sommerskuddannelsen, og som maa antages at skyldes arve- 

 lige Anlaig i Lighed med f. Ex. forskjellige Hvedesorters ulige Mod- 

 tagelighed for Rust o. s. v. Saadanne lagttagelser giver Haab om, at 

 der maa kunne findes eller fremstilles uimodtagelige Racer. I den Hen- 

 seende maa hen vises til den i »Centralbatt fiir das gesamte Forstwesen, 

 1912 S. 201 fremsatte Afh. af Dr. Zederbauer: >A*ersuche iiber individuelle 

 Auslese bei Waldbäumen hvor det omtales, at Fro fra forskjellige Mo- 

 dertraeer i en Fyrrebevoxning har givet Planter der stille sig hoist for- 

 skjelligt överfor Angreb af Lop/iodcniiiinii pinastri saaledes at Planter af 

 nogle afdeudvalgte Trader er meget staerkt angrebne af Svampen, andre 

 svagere og Planterne der stamme fra en af disse Fyrrer N:o i har vaeret 

 ganske immune överfor Angrebet. Det kunde tcxnkes at nogettilsvarende 

 gjor sig gjsldende ved Egemelduggens Angreb. 



Thi i enhver Egebevoxning, der lider af Meldug, ses enkelte Planter 

 at gaa fri. Disse Planter kan vsre saadanne. der ikke har dannet Som- 

 merskud, og deres Antal vil stige med Bevoxningen.s Ålder. Men des- 

 uden findes der Individer i yderst begrffinset Antal, der har udviklet 

 normale Sommerskud, men som desuagtet er fuldstaindig fri 

 for Meldug, uafhsngigt af ydre Kaar og tiltrods for, at alle deres 

 Xaboer er staerkt angrebne. Det er Individer, som ikke er mod- 

 tagelige for Meldugsvampens Angreb; vi har maerket saadanne meldug- 

 fri Individer i igii og i 1912 fundet, at de enten slet ikke var an- 

 grebne eller kun i meget ringe Grad. I en ung Egebevoxning som i 

 nogle Aar har vaeret Offer for Svampens Angreb. vil man ofte se disse en- 

 kelte, isolerede Planter, der har undgaaet Angrebet. hoiere end den ov- 

 rige Bevoxning. Detsamme gjaelder eventuelt indblandede Exemplarer 



