BOGE- OG EGEKULTURKN PAA BKEGENTVED I 1>ANMARK. 357 



haengig af Forhold, som er saerlig fremtraedende i enkelte Aar; Svam- 

 pen er altid til Stede, det er Betingelserne, som er afgjorende for dens 

 Optraeden. Da der i Marts 191:3 som anfört ikke var noget abnormt at 

 bemaerke paa Egeskuddene, maa det vaire efter den Tid, at Myxospo- 

 ;w;;/-Angrebet er begyndt. Og der er neppe nogen Tvivl om, at de 

 usaedvanlig kolde Perioder i April Maaneds förste Halvdel, som mange 

 Steder bevislig har haft megen Frostskade til Folge, ogsaa her, ved at 

 Kulden har drrebt eller svitkket Bark og Knopper, har indledet Myxos- 

 pormin-Augrébe^. Paa et andet Omraade er der gjort lagttagelser, som 

 peger i samme Retning; i Forsogshaven ved Esbjerg har efter de mig 

 af Konsulent X. ESBJERGS meddelte lagttagelser Angreb af Kraeft [Xec- 

 iria ditissima) hos vEbletraeer taget sin Begyndelse i denne Frostperiode, 

 hvis Farlighed sikkert er blevet foroget ved, at den fulgte efter en läng 

 og usaedvanlig mild Tid i Marts. Ved disse Betragtninger ledes vi alt- 

 saa tilbage til Frostskade som den förste Anledning til Svampeangrebet, 

 og vi maa da stille os det Sporgsmaal, om ]\Ieldugangrebet ikke ogsaa 

 her har foroget Modtageligheden; et bestemt Svar kan dog ikke gives 

 herpaa. 



I Sommeren 191 2 var Egenes Udvikling frodig, og saa vel aeldre Kul- 

 turer som de i 191 2 foretagne Saaninger stod i fortrinlig Vaext; An- 

 greb af Meldug var det i Sommerens förste Halvdel vanskeligt at paa- 

 vise. Man fandt kun de meget sparsomme hvide Bladrosetter, der 

 skyldtes de primaere Angreb, samt enkelte sekundaere Infektioner paa 

 Foraarsskuddenes Blade. Endnu den 21. og 22. Juli fandtes kun svage 

 Angreb. Men i Lobet af faa Uger forandredes disse gunstige Forhold; 

 allerede den 5. og 6. August fandtes et stc-erkt Angreb af INIeldug i 

 naesten alle yngre Egekulturer, og Angrebet udviklede sig med \'old- 

 somhed i Lobet af August. Dets Styrke blev omtrent som i 1911 med 

 den Forskjel, at det som naevnt begyndte senere, ligesom der syntes at 

 vaere flere Individer, som i Slutningen af September endnu ikke havde 

 faeldet Bladene paa Sommerskuddene. Angrebet er derna?st noget sva- 

 gere i den yngre Opvaext: Afdelinger i Alderen 3 — 5 Aar er ikke saa 

 stsrkt angrebne som i de tbregaaende Aar, muligvis paa Grund af en 

 mindre Udvikling af Sommerskud. Til Gjengjaeld synes Melduggen at 

 vaere mere ondartet i 10 — 20 aarige Bevoxninger, ligesom den ogsaa er 

 meget slem i de i Foraaret 191 2 anlagte Egesaaninger. 



Xaar man vil forme sig en rigtig Mening om, hvorvidt Egens Meldug 

 anretter vsesentlig Skade og i bekraeftende Tilfnslde, hvori Skaden da 

 bestaar, og om der gives Midler til at forebygge den, maa man vaere 

 varsom överfor at antage Melduggen som Aarsag til Fa^nomener, der 



