SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I914. H. 5. 



Om bonitering av skogsmark. 



Av Tor Jonson. 



I och med vår övergång från exploaterande till producerande skogs- 

 bruk komma givetvis växlingarna i våra skogsmarkers avkastningsför- 

 måga att tilldraga sig allt större intresse. Såväl vid köp och försälj- 

 ningar eller jorddelning inom lantmäteriet som även vid de inventeringar, 

 vilka företagas i samband med hushållningsplaners uppgörande, måste 

 en värdesättning av markens bördighet ske, avsedd att antingen in- 

 direkt eller direkt läggas till grund för ekonomiska åtgärder av olika 

 slag. Emellertid är vår förmåga att utföra en noggrann markgradering 

 ytterst begränsad, och fordras långa tider av intensiv vetenskaplig forsk- 

 ning på marklärans m. fl. områden för att råda bot häremot. Som vi 

 dock även under väntan på dessa resultat dagligen och stundligen bli 

 satta inför spörsmålet att bonitera skogsmark, är det min avsikt att i 

 efterföljande uppsats söka giva mera stadga och enhetlighet åt den 

 metod, enligt vilken växtplatsens godhet eller bonitet huvudsakligen 

 bedömes med hjälp av utseendet å den växande skogen.^ 



Redan 1867 års indelningscirkulär för allmänna skogar föreskriver, att 

 i beståndsbeskrivningen skogens »växtlighet» skall angivas, vilket i 1896 

 års cirkulär kompletterades därhän, att växtligheten skulle bedömas efter 

 ständskogens beskaftenhet, samt att fullgod växtlighet skulle åsättas 

 siftran i, med tiondelar för lägre grader. Utöver dessa korta anvisningar 

 saknas alla närmare bestämmelser, vilket medför, att i den praktiska 

 tillämpningen en mängd olika tolkningar gjort sig gällande. Först och 

 främst har man stritt om, huruvida termen »växtlighetsgrad» skulle be- 

 tyda skogsmarkens produktionsförmåga eller det befintliga beståndets 



^ Genom d:r X. Sylvéns intressanta föredrag vid Skogsvårdsföreningens möte den 1 7 mars 

 innevarande år om >Våra skogars markvegetation och dess samband med markboniteten» 

 har frågan nyss gjorts aktuell, ehuru från andra synpunkter, och skulle därför en jämförelse 

 mellan båda systemen här kunna vara på sin plats. Emellertid har d:r Sylvéns foredrag 

 ännu ej hunnit publiceras och då denna min uppsats är ärnad att tjäna till ledning för 

 sommarens taxeringar, har den ej kunnat uppskjutas, varför jämförelsen torde fa anstå tills- 

 vidare. 



