OM BONITERING AV SKOGSMARK. 37 I 



I ett något annat stadium har denna fråga inträtt, sedan Statens Skogs- 

 försöksanstalt börjat utarbeta s. k. erfarenhetstabeller över skogens av- 

 kastning å olika marker. I de år 191 1 av A. MaasS upprättade erfa- 

 renhetstabellerna för tallen^ anges t. ex., att bästa tallmark (vgr. 1,0) i 

 genomsnitt kan producera c:a 8 kbm. pr hektar och år, vgr. 0,8, 6,3 

 kbm., vgr. 0,6 5,0 kbm o. s. v. En konsekvens härav borde ju ha 

 varit, att praktiken omedelbart anslöte sig till dessa beteckningar, men 

 tyvärr vidtog MaasS det enligt mitt förmenande synnerligen olämpliga 

 förfaringssättet att beteckna sin sämsta skogsmark med vgr. 0,2, vilken 

 grad i praktiken sedan gammalt hänförts till impedimenten. Olägenhe- 

 ten härav förstärktes än mera därigenom, att vgr. 0,2 enligt utredningen 

 skulle producera ej mindre än 3 kbm. pr hektar och år, medan väldiga 

 skogsmarksarealer i vårt land aldrig kunna tänkas uppnå på långt när 

 denna siffra. Enligt Maass' schema skulle sålunda våra sämsta skogs- 

 marker behöva åsättas växtlighetsgrad 0,0 eller därunder, vilken grad 

 dock enligt vanligt språkbruk måste reserveras för absoluta impediment. 

 I praktiken blev det sålunda omöjligt att acceptera detta nya system, 

 och då dessutom, enligt vad vi förut visat, även det äldre betecknings- 

 schemat tillämpats så olikformigt och subjektivt, att så gott som alla 

 våra äldre hushållningsplaner i detta avseende äro värdelösa eller åt- 

 minstone ojämförbara med varandra, så syntes bästa lösningen vara att 

 åstadkomma en reformering av sådan art, att på samma gång som större 

 objektivitet erhölles, möjlighet till förväxling med äldre beteckningssätt 

 samtidigt uteslötes. 



På grund härav har Domänstyrelsen i sina föreskrifter för skogsindel- 

 ning av den 10 juni 19 13 intagit följande bestämmelse: 



— — — »Skogsmarken beskrives med avseende på bon? fet, 



varmed avses ett sammanfattande uttryck för växtplatsens produktions- 

 förmåga, angiven i skilda godhetsgrader. Dessa, som skola bilda en 

 för hela landet gemensam serie, betecknas med romerska siffror I — JX. 

 Sedan Statens Skogsförsöksanstalt hunnit utreda och karaktärisera olika 

 markers produktionsförmåga, böra därvid ernådda resultat tjäna till när- 

 mare ledning vid markboniteringen. Tillsvidare bör emellertid förstås 

 med bonitet I mark av högsta produktionsförmåga, sådan den kan före- 

 komma endast i sydligare delarna av landet, eller med andra ord bästa 

 växtplats för gran och ädla lövträd; med bonitet II mark jämförbar 

 med bästa växtplats för tall; med bonitet III — IV våra vanliga bättre 

 och medelgoda skogsmarker i Bergslagen och landet söder därom; med 

 bonitet V — VI svagare marker i Bergslagen och landet söder därom, 



* Se denna tidskrift 191 1, fackavd. h. 12, samt Medd. t"r. Statens Skogsförsöksanstalt h. 

 S 1911. 



