386 TOR JONSON. 



Tabell III. 



Tabell, visande tallmarkers normala avkastningsförmåga, bedömd på grund 

 av skogens längd vid olika avverkningsåldrar. 



Sedan vi nu sammanfattat tallskogens produktionsförmåga, borde ju 

 liknande utredning göras för gran- och barrblandskogar, men tyvärr saknas 

 i närvarande stund material härtill, varför endast några knapphändiga 

 upplysningar nu kunna lämnas. 



Att döma av skogsförsöksanstaltens provytor, vilkas resultat välvilligt 

 ställts till mitt förfogande, så ligga de planterade granbestånden i södra 

 Sverige med avseende på massatillväxt på ett helt annat plan eller ofta 

 30 å 40 ?o högre än naturbestånden. Säkerligen måste de båda typerna 

 hållas i sär vid upprättande av erfarenhetstabeller och bör det ej förvåna, 

 om kulturskogar på bästa mark visa en medelavkastning av 13 ä 14 

 kbm. per år, d. v. s. åtskilligt mera än vi satt som medeltal för bonitet 

 I. Möjligen kan detta hänföras till att frö av tyskt ursprung kommit 

 till användning vid kulturerna i södra Sverige. Den uppfattningen har 

 nämligen ej sällan uttalats — så t. ex. av Wibeck^ — att tysk gran 

 på goda, sydliga marker skulle kunna överträffa den svenska i pro- 

 duktionsförmåga. Nu skulle ju kunna ifrågasättas, om ej i sådant fall 

 också produktionsförmågan å bonitet I borde bestämmas just till dessa 

 högre siffror i stället för föreslagna 10,5 kbm. (9 ä 12 kbm.,). När jag 

 underlåtit detta, är orsaken dels den, att vi endast kunna vänta sådan 

 produktion på en så liten bråkdel av vår skogsmarksareal, att den ej 

 nödvändigt förtjänar plats i en hela landet omfattande skala, dels också 

 den, jag ansett den höga produktionen mindre vara att hänföra till mar- 

 kens godhet än till den för svenska förhållanden abnormt gynnsamma 

 skötsel (och ev. proveniens), som de i lagom och regelbundet för- 



' Se E. WiBECK: Tall och gran av sydlig härkomst i Sverige, denna tidskr. 19 1 2 fack- 

 avd. h. 3. 



