390 TOR JONSON. 



Givet är att produktionsförmågan alltid bör bedömas sådan den 

 skulle te sig under det för marken mest passande trädslaget, varvid i 

 regel endast tall eller gran tages i betraktande. I t. ex. ett alkärr, där 

 barrskog ej kan växa, måste dock givetvis älskogens produktion läggas 

 till grund för markboniteringen. 



Den för boniteringen nödvändiga medelhöjden skall tydligen bestämmas 

 så, att den satisfierar ekvationen 



M= GHF 



Detta sker exakt, om grundytan g för varje dimensionsklass multipli- 

 ceras med klassens höjd //, varefter beståndsmedelhöjden erhålles genom 

 att dividera summan av idealcylindrarna med summan av deras grund- 

 ytor: 



//=■ 



'g 



För praktiska ändamål är ju detta förfaringssätt allt för omständligt, 

 och söker man i stället upp bestånds-medelstammen, t. ex. genom att i 

 stamräkningslängden borträkna c:a en tredjedel av de grövsta stammarna, 

 varefter medelstammens uppmätta höjd får tjänstgöra som bestånds- 

 medelhöjd. 



Nu skulle man ju av ovanstående framställning lätt kunna få det in- 

 trycket, att markbonitering blir en synnerligen enkel och hantverksmäs- 

 sig förrättning, sedan en gång klasserna och höjdkurvorna äro framlagda, 

 men tyvärr — eller kanske man bör säga dess bättre — äro våra svenska 

 skogar ej lika enkelt sammansatta i naturen som på papperet, varför 

 också en mängd fall i praktiken förekomma, där ovanstående system ej 

 alls eller endast underhaltigt fungerar, och måste vi då antingen söka 

 hjälp på botanikens och marklärans områden eller också låta vårt subjek- 

 tiva omdöme justera resultaten. 



Så t. ex. ha vi redan påpekat, hurusom höjdens och massans tillväxt 

 möjligen förlöpa olika på olika breddgrader, trots att marken kan vara lika. 

 Likaledes går i regel höjdtillväxten något olika på grus och på lerhal- 

 tiga marker, varför våra höjdkurvor i tabell IV mycket väl kunna be- 

 höva uppdelas såväl efter breddgrad som geologisk beskaffenhet hos 

 marken. Ytterligare kan överslutenhet och överskärmning hålla tillbaka 

 höjden under det för åldern normala beloppet, varjämte en gallring i 

 ett slag kan höja medelhöjden, om smådimensionerna uttagas, eller sänka 

 densamma, om blädningsgallring företages. Fröträdsställningar och tim- 

 merblädade bestånd bli därför inga trogna exponenter på markens pro- 

 duktionsförmåga; de förra ge för högt, de senare för lågt resultat vid boni- 



