OM HALLANDS VÄDERÖ. 403 



klagats över. att barrträd införts å ön, att eköverståndarna tillgodogjorts 

 och i allmänhet över att någon som helst avverkning ägde rum. Den 

 stenbrytning, som av Torekovs kyrka genom arrendator bedrivits, har 

 även varit föremål för klander. 



På grund av en hemställan av kyrkan om rätt till ytterligare stentäkt 

 har Kungl. Maj:t funnit anledning att i ärendet inhämta Kungl. Veten- 

 skapsakademiens yttrande. Denna har därvid även framhålUt de all- 

 männa önskemål beträffande natursk)'ddet, som akademien hyste, och på- 

 pekat intressemotsatserna mellan detta senare och en rationell genomförd 

 skogsvärd, samt, för den händelse kronan till äventyrs befanns \ara rätter 

 ägare till ön, ifrågasatt dess delvisa avsättande till naturpark. Den har 

 därjämte hävdat önskvärdheten därav, att skogsodling av barrskog, så- 

 som ytterst farlig för den ursprungliga florans bestånd, måtte i minsta 

 möjliga utsträckning vidtogas ä ön. Med anledning av detta akade- 

 miens yttrande har Kungl. Maj:t i nåd. brev den 5 september 19 1.3 an- 

 befallt Kungl. Domänstyrelsen förständiga dess underlydande vederbörande 

 »att beträffande Hallands Väderö i görligaste män och. när sädant utan 

 egentlig skada för ekonomiska intressen kan ske. beakta de önskemål, 

 som i detta ärende gjorts gällande av vetenskapsakademien.» Kungl. 

 Maj;t synes mig, såsom förhållandena nu äro, hava skiftat alldeles rätt- 

 vist mellan skogsvård och naturskydd. Det lider dock intet tvivel, att 

 det senare kommer att bliva lidande. Torekovs k}-rkas ekonomiska in- 

 tressen måste givetvis först och främst tillgodoses, och det är en heders- 

 sak för staten, sedan densamma övertagit förvaltningen av ön, att ägaren 

 beredes största möjliga inkomst från densamma samt att den förses med åt- 

 minstone nöjaktig skog. Härvid kan icke undgås, att många vetenskap- 

 liga och estetiska värden komma att tillspillogivas. och i själva verket 

 är jag övertygad därom, att intressekonflikten mellan ett ekonomiskt 

 skogsbruk och ett verksamt naturskydd är olöslig. Under sådana för- 

 hållanden synes mig vetenskapsakademiens förslag om upprättandet av 

 en naturpark vara värt att taga vara på även för det fall, att Torekovs 

 kyrka befinnes vara öns rättmätiga ägare, och för den skull borde staten, 

 under ovannämnda förutsättning, genom köp söka förvärva Väderön för 

 att därefter förvalta densamma i dess helhet såsom naturpark. 



Stockholm den 25 februari 19 14. 



