456 GÖSTA WESSLÉN. 



Till skogsbruket intar milkolningen bland andra industrier en särställ- 

 ning. Ingen annan träförbrukande industri har som den satt märke i 

 våra skogars historia. Till stor del torde milkolningen hava varit orsaken 

 till, att trakthyggesmetoden i våra bergslagstrakter så helt slog igenom, 

 ett afverkningssätt, som för våra skogars normala utveckling förvisso haft 

 sin stora betydelse, men även i så många avseenden missförståtts och 

 missbrukats. Skogskolningen har även en annan principiell olikhet mot 

 övriga till våra skogar knutna industrier. Den är jämte sin frände tjär- 

 bränningen den enda, som allt fortfarande helt hör under skogshushåll- 

 ningens domvärjo. 



I vårt land är förvisso skogskolningen en av de äldsta tekniska pro- 

 cesserna, och söker sitt ursprung från tider för våra metallers första fram- 

 ställning. I vårt materiella liv har den städse varit en faktor av bety- 

 delse, då den under långa tider varit ett den arbetande skogsbons hu- 

 vudsakliga näringsfång. Under äldre tider, då skog ännu fanns i över- 

 flöd, var det för allmogen av ovärderlig fördel att kunna draga nytta 

 av sin eljest obegagnade skog. Med ljusa förhoppningar och frimo- 

 digt givna kolningsskyldigheter hälsades även budskapet om varje nytt 

 bruks privilegium. Men kolningsskyldigheter, i lag påbjudna, voro även 

 mångenstädes följden av en ny hyttas anläggning. Och så nådde skogs- 

 kolningskonsten i synnerhet i våra bergslagstrakter, där hyttorna for- 

 domdags lägo tätt hopade vid våra vattendrag, redan tidigt en relativt 

 hög utveckling. Nya bygder brytas, odlingen tränger norrut. Bergs- 

 bruket gör landvinningar även i våra nordliga landsändar, och milröken 

 börjar här och var svepa fram även efter norrländska ådalar. Men ti- 

 derna ändra sig. Nya krav hava omlagt människornas verksamhet. De 

 flesta av de gamla hyttorna äro nedlagda. Koncentration är dagens 

 lösen, och vår väldiga träindustri i dess alla faser börjar rycka fram. 

 — Och nu är milkolningen ej längre ensam om skogens produkter. 



Skogsbruket var, som vi härav finna, i äldsta tider intimt knutet till 

 vårt bergsbruk. Så är det ej längre. Skogsbruket har fått eget säte 

 bland våra näringar. Och fri och obunden vill skogshanteringen nu till 

 landets gagn utveckla sig under ömsesidigt förmånliga förbindelser med 

 de industrier och näringar, som med vår skogshushållning har intresse- 

 gemenskap. 



I den rationella skogshushållningen spelar skogskolningen allt fort- 

 farande en betydlig roll, och tecken tyda på, att den ingalunda kommer 

 att avtaga. 



Omkring 45 millioner hl. träkol förbrukas årligen av våra svenska 

 järnverk. Av dessa torde omkring 8 millioner hl. vara sågverkskol, samt 



