468 GÖSTA WESSLÉN. 



Tager man nu alla de omständigheter, som här diskussionsvis förelagts 

 i övervägande, så kommer man till den generella slutsatsen, att grov 

 och klen ved lämnar per fast kiibikenhet ved lika stort volymutbyte kol, 

 dock under den förutsättning, att veden är samtidigt huggen och lika 

 utkolad, med andra ord utbytet är efter torrvikt å kol och ved räknat i 

 stort sett konstant. 



Sistnämnda parallellsats har redan tidigare anförts av Ernst AN- 

 DERSSON, som t. o. m. anger förhållandets storlek till c:a 33 %. Av 

 intresse är att linna den överensstämmelse med denna siffra, som mate- 

 rialet från de åtta milorna i sin helhet lämnar. Förhållandet mellan de 

 åtta milornas totala kolvikt och torra vedvikt är här 33,1 %. Vi kunna 

 ju förmoda, att de ofullständigheter, som vid lådafuktighetsbestämningen 

 ävensom de avvikelser från en normal kolningsgång, vilka, som vi nyss 

 antytt, alltid äro att räkna med hos en enskild mila, i totalresultaten 

 fått sin utjämning. 



Övergå vi nu till spörsmålet, huru lösa kolutbytet förhåller sig vid kol- 

 ning av olika trädslag, så är det en känd erfarenhet, att gran lämnar 

 större volymutbyte än tall och tall större utbyte än björk. Vi hava här 

 förut antytt en orsak härtill, nämligen den i omvänd ordning förefintliga 

 vattenhalten hos dessa trädslag. En annan orsak är krympningen vid 

 kolens avsvalnande, som till största delen åter sammanhänger med kolens 

 egenskap att radiellt spricka upp. 



Gran spricker som man vet mest, därnäst kommer tallen och minsta 

 uppsprickningen förekommer hos björken. Detta inverkar på de tre 

 trädslagens lösa kolutbyte i förhållande till därtill åtgången fast ved- 

 massa. 



Representativa tal för de tre trädslagens inbördes utbytesmöjligheter 

 äro, efter vad vi av det föregående kunnat förstå, uteslutande att söka 

 från de kolningar, där tillgång till exakta uppgifter å till kolningen an- 

 vänd ved av olika slag, gör en resultatsbestämning över huvud taget 

 möjlig. Det mest omfattande material, som i denna väg torde vara till- 

 gängligt, är de 120 milor som nyss omnämndes. 



I övrigt har i litteraturen uppmärksammats ett kolningsförsök i stor 

 skala, som år 1868 utförts av jägm. Fagerlin å Stora Laggåsens eckle- 

 siastika utskog i Värmland. Denna kolning har huvudsakligen omfattat 

 torrved av tall och gran, varvid även veden kuberats. Av detta sist- 

 nämnda resultat har jag uttagit 27 milor. Efter utsofring av allt för 

 avvikande specialfall har efter grafisk interpolation å de statistiskt be- 

 handlade resultaten erhållits följande medeltal å kolutbytet per kubik- 

 meter fast vedmassa på bark. 



