MILKOLNINGENS EKONOMI. 469 



Tabell IV. Kolutbyten i hl. pr fastmeter ved. 



Rå ved, obarkad 10,3 



Att siffrorna måste vara ett rätt uttryck för de tre trädslagens inbör- 

 des utb\'tesmöjligheter, finnes ingen anledning betvivla. Men huruvida 

 de därjämte omedelbart kunna läggas till grund för direkta omdömen, 

 om de olika trädslagens absoluta utbyten, kan ju vara disputabelt. Det 

 kan möjligen med fog påstås, att utbytena äro större, än vad man i 

 verkligheten kan påräkna, beroende på att milornas skötsel ägnats mer 

 påpasslighet, än vad man i vanliga fall kan räkna med: att avbrännan 

 med andra ord skulle vara mindre. 



För åstadkommande av härför värdefull nödig kontroll har jag genom 

 utsända frågoformulär runt hela landets kolningsdistrikt ämnat förskatfa 

 mig material i stor skala. Jag har beräknat fa in primäruppgifter på 

 ett I o-tusental milor. vilka det sedan är meningen behandla provinsvis. 

 En del av dessa formulär hava återkommit, mänga dock sä sent. att 

 jag till nu ej fått tillfälle framlägga några resultat i detalj, och är det 

 min avsikt återkomma härtill i annat sammanhang. En granskning i 

 stora drag av vad jag fatt åter ger emellertid det intrycket, att utby- 

 tesvärdena äro något för höga, och för att närmare motsvara, vad man 

 i verkligheten har att vänta, bör sänkas med 5 °o. 



Sedan vi härmed slutfört diskussionen angående på utbytet inverkande 

 omständigheter, vilja vi sammanfattningsvis upprepa de härvid gjorda 

 slutledningarna: 



1) Klen ved har lättare att uttorka och innehåller mindre fuktighet 

 än grov ved. 



2) Då klen veds förtorkning i mila på grund härav fordrar mindre 

 värmeåtgäng. borde klen ved lämna större utbyte än grov ved, räknat 

 efter torrvikt å kol och ved. 



3) Kol av klen och grov ved av samma trädslag hava samma hekto- 

 litervikt. 



4) Kol av klen ved har större specifik vikt än grov ved. varaf föl- 

 jer att 



