492 DISKUSSION. 



Stora arealerna. På småskogar kan detta gå för sig, men icke i ordnat skogs- 

 bruk på större arealer, såsom t. ex. på Malingsboskogen. När jag säger, att 

 vi skola taga ut vid 80 — iio år 30 — 36 procent, så är det icke meningen, 

 att alltid taga ut detta på en gång, utan man måste, då det gäller ohärdade, 

 ömtåliga bestånd, uppdela detta uttagande af 30 — 36 procent på tvenne 5- 

 årsperioder. 



Jag har visst icke fastslagit några för all framtid slutgiltiga siffror, ty så- 

 dana komma helt enkelt aldrig att kunna fastslås. Jag har dock redan i mitt 

 föredrag, då jag talade om blädnings- och gallringsprocenternas styrka och 

 om tiden för huggningarnas upprepande, i som jag hoppas lättförståeliga, om 

 än i sagans form iklädda ord erinrat om, att dessa mina siffror i en framtid 

 behöva korrigeras. Jag har genom mitt föredrag endast velat ge del av mina 

 tankar och min erfarenhet för att vidare bygga därpå, om någon så vill. 



Lektor Tor Jonson; När överjägmästare Wallmo nyss bemötte mig med 

 påpekandet, att träden på svagare mark ha svårare att reagera, varför vid gall- 

 ring mera ljus behövde tillföras desamma torde det vara en synpunkt, som 

 icke hör samman med ett rationellt gallringsbruk. Det är ju nämligen vid 

 god beståndsvård ej meningen att låta tillväxten nedgå och sedermera genom 

 gallring åter höja årsringarnas bredd, utan vår strävan går ju ut på, att med 

 uteslutande av över- och underslutenhetsperioder hålla tillväxten möjligast jämn 

 under hela uppväxttiden. Någon tillväxtökning eller reaktion i av överjäg- 

 mästare Wallmo använd bemärkelse bör sålunda helst aldrig förekomma, då 

 detta förutsätter, att beståndet före gallringen stått så trångt, att tillväxten va- 

 rit nedsatt, vilket dock bör undvikas både å god och dålig mark. 



Möjligen avsåg överjägmästare Wallmos inlägg att påpeka, att den sämre 

 marken ständigt behöver ett luckrare kronslut, än den bättre. Det har ju näm- 

 ligen påståtts, att den sämre näringshalten i marken i regel borde ersättas 

 med större ljustillträde i kronorna. Detta luckrare kronslut torde dock ej 

 böra åstadkommas genom stark gallring efter en period av trängsel i kronorna, 

 utan hellre genom upprepade svagare huggningar, företagna innan trängseln 

 och tillväxtminskningen hunnit uppstå, detta så mycket mer, som den starka 

 gallringen merendels utarmar marken. 



Jag anser sålunda, att det är både obevisat och osannolikt att vi på sva- 

 gare mark kunna och böra utföra lika starka gallringar som på den bättre. 



