504 



NILS SYLVEN, 



urskilja trenne olika huvudtyper, en lavrik (jmf. fig. i), en mossrik (jmf. 

 fig. 2) och en m. 1. m. örtrik (jmf. fig. 3). Om dessa torde utan vidare 

 kunna sägas, att den lavrika marken representerar den minst virkespro- 

 ducerande, den örtrika den högst producerande skogstypen. Den lavrika 

 och den mossrika typen tillhöra båda ALBERT NILSSONS ovan omtalade 

 av ris karakteriserade hedserie. Efter olika ingående ris kunna vi upp- 



Ur K. Skogsinstitutets saml. 



Fot. förf. 



Fig. 4. 45-årig, mera örtrik granskog. Dalarna, Malingsbo. Aug. 19 12. Till följd af den 

 starka beskuggningen endast strödda örter (Oxalis m. fl.j och mossor (framför allt Mnmin- 



arter) i markbetäckningen. 



Ställa olika undertyper, framförallt så av den mossrika typen. Ljung, 

 lingon och blåbär äro här de allmännast ingående risen. Och avkastnings- 

 siffror frän jämförbara bestånd från av olika ris karakteriserade skogs- 

 marker skola helt säkert även för vårt land visa, att ljungmarkerna stå 

 lägst, lingonmarkerna framom dessa och blåbärsmarkerna slutligen främst 

 av de tre, allt i full överensstämmelse med de av Cal^NDER för Finland 

 påpekade förhållandena. Ju mera vi från den mossrika skogstypen närma 

 oss den örtrika, ju bättre virkesproducerande skogsbestånd skola vi finna 



