VÅRA SKOGARS MARKVEGETATION OCH DESS SAMBAND MED MARKEOMTETEX. 507 



Ett 108-årigt. örtrikt, med ek något uppblandat granbestånd jämväl pa 

 Omberg höll 440 m"' gran och 68 m^ ek pr har. En ii6-årig, örtrik 

 granskog i Jämtland ifig. 7) slutligen har uppgivits hålla 50g m^ per har. 

 Ju större behov en växt har av närinsgämnen och ju mera speciella 

 fordringar, den ställer på dessa, ju bättre utslagsgivare är den naturligt- 

 vis i fråga om markboniteten. Bland markväxterna trätifa vi arter med 

 mera utpräglade fordringar på marken än vi trätta bland träden. Sålunda 



-äk S- 



^^:%<i. 



Ur Statens Skog^sförsöksanstalts saml. 



Fot. G. Sv-hotte. 



Fig. 7. 116-årig, örtrik granskog. Jämtland, Östersunds 



revir, kronoparken Undrom. Aug. 1910. 509 m^ pr 



har. Markbetäcknine af Aconitum Lvccctonum etc. 



äga vi ju framförallt bland markvegetationens arter en hel del rent av 

 som ledväxter för olika marksorter angivna växtarter. Särskilt uppmärk- 

 sammade äro exempelvis de för kalkrik mark karakteristiska arterna, de 

 s. k. kalkväxterna ; i motsats mot kalkväxter har man då uppställt rena 

 kalkflyende arter. Naturligtvis ställa ocksä skogsträden i rätt hög grad 

 olika fordringar på marken. Lövträden fordra i regel bättre mark än 

 barrträden; på vara bästa skogsmarker träffa vi ju ocksä vara lövängar 

 med deras m.. 1. m. artrika lövträdsflora. Markens rika ört- och gräs- 

 vegetation ger ju också här vid handen den bästa markbonitet (jmf. fig. 

 8). Av våra barrträd ställer granen, om den skall nä fullgod utveckling. 



