512 



NILS SYLVEN. 



ymnig Merairialis tillika med närmast ovan nämnda båda arter samt 

 slutligen ymnig Corydalis cava med insprängda vitsippor, Melica umflora 

 etc; ytterligare en bokskogsbild från Brahetrolleborg (fig. 15) visar först- 

 klassig bokskog på Oxalis-vi\-2ix\^. 



Ett närmare studium av markvegetationen torde också i framtiden 

 komma att kasta ett nytt ljus över våra torvmarker och möjligheterna 

 av deras användande för skogskultur. Vi veta ju redan, att högmos- 

 sarna med deras vitmossbäddar äro ytterligt kalk- och näringsfattiga; 



Ur K. Skogsinstitutets saml 



Fot. förf. 



Fig. 12. Markvegetation av vitsippor och myskmadra (Asperula odorata) etc. på 

 god bokskogsmark. Danmark, Fyen, Brahetrolleborg. Maj 1911. 



Sphag7ium-'Årt&YV\3. höra ju till våra mest utpräglat kalkflyende växter. 

 Kärren med deras brunmossvegetation äro ju däremot m. 1. m. kalkrika. 

 Men även de andra torvmarksväxterna kunna helt säkert lära oss mångt 

 och mycket. Liksom vi i bokskogarna kunde efter markvegetationen 

 uppställa en hel serie av markbonitetstyper, så kunna vi säkerligen göra 

 jämväl i fråga om våra torvmarker. Ett målmedvetet ingående studium 

 måste dock härvidlag igångsättas, om praktiska resultat skola ernås. 



Vad kan då ett närmare studium av markvegetationen giva praktikens 

 skogsbruk, och huru skola dessa studier anordnas, för att praktiken 

 därav skall kunna draga varaktig nytta? 



