5l6 NILS SYLVÉN. 



kännedomen om barrblandskogen». Det den här föreliggande frågan berö- 

 rande uttalandet återfinnes å sidorna 208 — 209 (504* — 505*) och lyder 

 sålunda: »Då höjden (trädens höjd) måste få anses som en mycket vik- 

 tig faktor för bonitetens bestämmande, har det sitt intresse att jämföra 

 de tre beståndens höjder. — — — Lägger man upp medelhöjderna 

 grafiskt, visar tallens medelhöjd från de tre ytorna en jämn kurva av 

 ungefär samma sträckning, som Maass funnit för tallen i Sverige. För 

 granen erhåller man däremot en avsevärd nedgång för det mellersta be- 

 ståndet å ytan 235. Detta skulle med andra ord också kunna uttryckas 

 så, att granen inom ytan 235 borde hänföras till en lägre bonitet än i 

 de två andra ytorna och än tallen inom samma yta. Jordmånen å denna 

 yta förmår således driva upp tallarna relativt taget högre än granarna. 

 Orsaken härtill torde väl få tillskrivas olikheten i de övre jordskikten, i 

 det att humuslagret här är mera torvaktigt och blekjordsskiktet mäkti- 

 gare än i de båda övriga ytorna. Härför bör ju också granen vara 

 mera känslig än tallen. Den mera örtrika beståndstypen å ytorna 234 

 och 236 kommer således granarna att växa bättre än i den mossrika 

 barrblandskogen å ytan 235, medan däremot tallarna ej synas bli högre 

 i den örtrika typen än i den mossrika. ^ Det nu omnämnda förhållandet 

 gör, att man vid dessa bestånds bonitering borde sätta en lägre växt- 

 lighetsgrad å ytan 235. Först en noggrann uppskattning av höjden 

 och dess uppdelning på olika kronskikt lämnar fullt besked härutinnan. 

 Möjligen skulle i en framtid sistnämnda procedur kunna ersättas genom 

 en studie av marken, genom uppmätning av de olika markskikten och 

 en undersökning av humuslagrets beskaffenhet, för vilken markbetäck- 

 ningen ofta blir ett utslag. Det synes ej osannolikt, att försöksanstaltens 

 många provytor, när de olika trädens fördelning blivit underkastad en 

 fullständig biologisk analys, vartill ett första trevande försök gjorts i 

 denna uppsats, skall lämna material för att belysa hithörande frågor.» 

 Av de arbeten, som av Statens Skogsförsöksanstalt igångsatts och 

 delvis redan utförts, ha vi jämväl särskilda undersökningar av skogs- 

 typerna. Om anstaltens »undersökning av de svenska skogstyperna» 

 säger" Hesselman i den »berättele över den botaniska avdelningens 

 verksamhet åren igo6 — 1908», han 1909 lämnat, bland annat följande: 

 »Ät produktionsförmågan har avdelningen städse haft sin uppmärksam- 

 het riktad. De av skogsavdelningen redan utlagda provytorna kunna i 

 detta avseende användas, ehuru de ännu äro otillräckliga med hänsyn 

 till där representerade skogstyper. För att fullständiga detta material 

 ha anstaltens föreståndare och botanist överenskommit om ett intimt 



^ Om jordmånen och markvegetationen å de tre ytorna se Schotte, anf. arb., sid 

 183-185. 



