524 IN MEMORIAM. 



Gift i:a gången den 11 nov. 1867 med Emma Fredrika Sophia Alm- 

 quist, ingick D. efter hennes frånfälle nytt äktenskap den 19 nov. 1876 

 med AmaHa Ulander. Han ägde den vackra villaegendomen Strömnäs 

 i utkanten av Pite stad. En son studerade någon tid vid skogsinstitu- 

 tet, utan att likväl avlägga avgångsexamen. H. Sz.S. 



Henrik Emil Linnér, 



* "/s 1857 t ^Vs 1914. 



En rastlöst flitig kamrat, mångsidigt kunnig och intresserad, ett offer 

 för mångåriga svåra lidanden. 



När underrättelsen kom, att Henrik Linnér dött, erfor man nästan 

 glädje, ty hela livet igenom var han en plågornas man, vilken tillvaron 



skänkte bra litet nöje och välbefinnande. Det 

 var en okuvlig arbetslust, en sällsynt viljekraft, 

 som bodde inom denna bräckliga, redan tidigt 

 av lidandet anfäktade kropp, och pliktkänslan 

 var det motiv, som ständigt ledde Linnér, lik- 

 som arbetsglädjen var kanske hans enda njut- 

 ning. 



Henrik Emil Linnér, son till doktor Hvit- 

 feldt i Linköping och Anna Sofia Petersson, 

 föddes den 11 mars 1857 i Linköping och 

 avled nu den 15 maj 1914 på länslasarettet i 

 Karlstad efter, som sagt, många års sjuklighet. 

 Efter mogenhetsexamen i Linköping 1878 ge- 

 nomgick Linnér Ombergs skogvaktareskola och 

 skogsinstitutet samt anställdes såsom extra jäg- 

 mästare i Fryksdals revir den 23 augusti 1880. De vid denna tid 

 särdeles bekymmersamma förhållandena för aspiranterna i skogsstaten 

 nödgade honom att söka för levebrödet vinna kompetens och verksamhet in- 

 om även andra fack, och till den ändan engagerade han sig 1883 såsom lant- 

 mäterielev i Örebro län, genomgick 1883 — 1884 Alnarps lantbruksinstitut, 

 genomgick 1884 i Lund en kurs i frökontroUering, avlade 1887 lantmäteri- 

 examen samt 1894 examen i byggnadslära, hydraulik och vattenbyggnads- 

 konst vid tekniska högskolan för att vinna kompetens till lantbruksingenjör. 

 Emellertid hade han ingått såsom e. o. tjänsteman i domänstyrelsen 

 1885 samt blev 1889 amanuens därstädes med verksamhet såsom karto- 

 graf, kartritare. Redan vid denna tid hemsöktes han av svår neuralgi, 

 särskilt i ansiktet, och jag glömmer aldrig, när han vid ett tillfälle visade 

 mig en del i plånboken förvarade nervtrådar ^ som man enligt den tidens 



