526 



IN MEMORIAM. 



av blodförgiftning genom halsböld. Detta så oförmodade och beklagliga 

 dödsfall bortryckte en synnerligen sympatisk och älskvärd kamrat, en 

 nitisk och skicklig tjänsteman vid endast något över 5 1 års ålder. 



Johan Elis Nilson, son av grosshandlaren Isak Nilson och hans hustru 

 Bina Holmström, föddes den 25 mars 1863 i Ystad. Efter mogenhets- 

 examen i Lund den 8 juni 1882 gick han på ett år till sjöss för att 

 studera världen, livet och människorna, genomgick sedermera Ombergs 

 skogvaktareskola och utexaminerades från skogsinstitutet den i juni 1886, 

 varefter han med sin Gordonsetter »Guerre» reste upp till Haparanda 



och finnskogarna. Han hade nämligen den 7 

 juli 1886 blivit förordnad till extra jägmästare 

 i Tärändö revir, vilken i idrottsligt och turis- 

 tiskt hänseende intressanta men eljest skäligen 

 kusliga beställning han redan på hösten föl- 

 jande år utbytte mot tjänstgöring i domänsty- 

 relsen. Verksamheten därstädes blev dock ej 

 långvarig, utan nästa vår finna vi Elis NiLSON 

 som extra jägmästare i Bohus revir, där han 

 vid sidan av sin statstjänst förvaltade Göte- 

 borgs och Bohus läns hushållningssällskaps 

 skogar samt kung), och Hvitfeldtska stipendie- 

 inrättningens skogar. Den 28 januari 1892 

 transporterades han såsom assistent till Blekinge 

 — Ähus revir. 

 Bland senare tjänstedata må antecknas: kartograf i domänstyrelsen 16 

 januari 1900, extra jägmästare i bergslagsdistriktet 28 juni s. å., ama- 

 nuens i domänstyrelsen 28 sept. s. å., t. f. jägmästare i Daga revir 4 

 mars 1901, föreståndare för KoUeberga skogsskola 8 nov. s. å., läns- 

 jägmästare i Kristianstads län 1904 samt jägmästare i Ängelholms, sedan 

 kallat norra Skånes revir, den 13 juli 1911. 



Skogen, fjället och sjön tävlade om Elis NiLSONS gunst, men Elis sökte 

 tillgodose dem lika. Han var en varm naturvän och god iakttagare med 

 vetenskaplig läggning och vetenskapliga intressen. Idrottsman var han 

 också: följde den svenska gymnasttruppen på uppvisning i Paris 1889. 

 I unga år hade han varit till Kap, sedan riktades hans sjöresor mot 

 nordhaven. Ar 1894 medföljde han på uppdrag av Sv. sällskapet för 

 geografi och antropologi valfångstfartyget »Eclipse» från Dundee till 

 Ellesmereland för att efterforska de förolyckade polarfararna J. A. Björ- 

 ling och Ax. Kallstenius. Han undersökte därvid trakterna kring Baffins 

 bay och Davis strait samt fann på Coneyöarna en del tält, böcker m. m., 

 som tillhört expeditionen. I april 1899 företog han på bekostnad av 



