556 HARALD SJÖBERG. 



mästarens och kronojägarens, kraft, intresse och initiativ. Brister det 

 härutinnan, torde inga än så vackra och detaljerade reglementariska före- 

 skrifter och pappers-cirkulär kunna frambringa det eftersträvade och 

 önskvärda ekonomiskt rationella skogsbruket. Likaså torde den över- 

 tygelsen väl nutilldags blivit rotfäst, att skogen och ej skrivbordet är 

 dessa personers rätta verksamhetsområde, och att förvaltningsåtgärdernas 

 lämplighet skall prövas i skogen. Få statstjänstemäns oförtagsamhet 

 eller försummelse i utövningen av deras kall torde vara så förlustbrin- 

 gande för det allmänna, så svårt påvisbara och till sin ekonomiska 

 räckvidd taxeringsmöjliga som den skogsförvaltande personalens. Att 

 sporra och egga till mönstergill skogsskötsel, till personalens aktivitet 

 borde därför vara en grundprincip i statens skogspolitik på samma gång 

 verksamhetsområdena tillmätas en sådan utsträckning, att en dugande 

 skogsman kan medhinna, vad som därinom bör göras. 



Det av norrlandskommittén föreslagna utbytandet av nuvarande fasta 

 reseanslag mot reseersättning och traktamente för tjänsteförrättningar 

 utom hemvistet och anställning av en underordnad person å var expedi- 

 tion till bokföring-, skriv- och räknegöromål är givetvis en betydelsefull 

 ändring till det bättre. Det är endast förvånande, att initiativet härtill ej 

 för länge sedan tagits från annat håll. 



Utan att på något vis anticipera den sörländska skogskommitténs ut- 

 redning, torde man få anse givet, att även den kommer att förorda er- 

 sättning för företagna nödiga tjänsteresor. Ty det kan ej förnekas, att 

 den nuvarande ordningen är oklok — jag vågar säga arbetshämmande. 

 En person, som gör minsta möjliga åt skogsförrättningar och verkliga 

 tjänsteanordningar, får såsom uppnmniran stoppa reseanslagets överskott 

 i egen ficka och en annan arbetsammare, mera nitisk och plikttrogen, 

 straffas — så att säga — enär, sedan hela reseanslaget gått åt, han 

 måste från sin nog så knappa lön vidkännas kostnaderna för ytterligare 

 nödiga tjänsteresor. 



På grund av skogsväsendets ofantliga utveckling har behovet av sär- 

 skilt skogligt kontorsbiträde (i:ste kronojägare) för böckers förande, kon- 

 trollräkningar, kuberingar etc. blivit oeftergivligt, och man får väl hop- 

 pas, att dylika befattningar av riksdagen beslutas i enlighet med norrlands- 

 kommitténs förslag. Ty att klavbinda revirförvaltaren med arbete av 

 sådan art måste ju betecknas som ett användande av överkvalificerad 

 arbetskraft och ett hinder för jägmästarens egentliga, mera maktpålig- 

 gande arbetsuppgifter. 



Fogar man till ovan antydda ändringar kommitténs förslag om inrät- 

 tande av dels nya, dels styckning av äldre, oformligt stora revir i Norr- 

 land, måste man erkänna att, om kommitténs förslag vinner bifall, ej 



