REFLEXIONER ANG. ARBETSLÖSHETEN BLAND DE EXTRA JÄGMÄSTARNA. 563 



många av dem med nuvarande låga arvodesberäkning givetvis, ekono- 

 miskt sett, måste betraktas såsom arbetslösa. 



Av efterföljande tabell framgår närmare huru de arbetslösa dagarna 

 under de 3 senaste åren fördela sig å årets olika månader samt i vilket 

 förhållande äldre och yngre tjänstemän gått arbetslediga. 



Vad säga nu dessa siffror? Jo (öv det {'öxs,t2i, att arbetslösheten år efter 

 år drabbat allt flera offer och detta till på köpet under allt längre och 

 längre tid. Detta är så mycket anmärkningsvärdare, som just under de 

 allra senaste åren ett stort antal nya extra tjänster inrättats. Man har 

 skäl att fråga, hur skulle förhållandena hava gestaltat sig, om t. ex. 

 Norrländska skogsvårdskommittén förhalat avgivandet av sitt betänkande 

 ännu några år och domänstyrelsen i avvaktan därpå icke ansett sig 

 kunna föreslå några nya tjänster? — Utan tvivel hade vi då haft att 

 under senaste året notera minst 5 — 6,000 arbetsfria dagar, vilket m. a. 

 o. betytt, att 20 extra tjänstemän året runt mot sin vilja skulle hava gått 

 utan arbete. Tack vare huvudsakligast de förra året med synnerlig kraft 

 igångsatta kronoparkstaxeringarna kunde emellertid arbetslösheten då 

 hållas nere vid »endast» 3,539 dagar — en i och för sig dock mycket 

 betydande siffra. 



Se vi närmare på tabellen, finna vi vidare såsom mera anmärknings- 

 värt, att arbetslösheten till övervägande del faller på månaderna jan. — 

 maj, under vilken tid över 600 dagar månatligen gått tillspillo, medan 

 under sommarmånaderna praktiskt taget inga tjänstemän alls mot sin 

 vilja varit lediga. Detta gäller särskilt år 191 3, men även under de 

 föregående åren visar arbetslösheten en bestämd koncentrationstendens. 



Denna skarpa differens mellan arbetsmöjligheterna under sommar- och 

 vinterhalvåret är ett utslag för det inom skogsstaten mer och mer an- 

 vända säsongarbetet. Då detta numera berör en mycket stor kategori 

 tjänstemän, och då man på sina håll söker göra gällande, att dylik säsong- 

 tjänstgöring har sitt fulla berättigande, torde några ord om detsamma i 

 detta sammanhang vara på sin plats. 



Som bekant äro de extra jägmästarna endast anställda på extra stat. 

 De stå härigenom ännu vid mogna år i en föga avundsvärd undantags- 

 ställning gentemot de flesta andra likåldriga statens tjänstemän. Anställ- 

 ningen, som sker »tillsvidare under året», är givetvis ganska löslig. Dock 

 måste framhållas, att alla, som en gång anställts på helärsförordnande, 

 hitintills i praktiken kunnat påräkna kontinuerliga dylika förordnanden 

 tills de vid ungefär 40 års ålder fått att på egen hand såsom ordinarie 

 jägmästare taga hand om ett förvaltningsområde. 



Antalet extra tjänster har städse bestämts mindre efter det föreliggande 

 behovet av skogligt bildad personal än fastmer a\' riksdagens knappa 



