57° 



FKRD. LINDBERG. 



ofta nästan helt täckta av 

 densamma. Det är svam- 

 pens undre sida, som bildar 

 trattens yttre väggar. Dessa 

 äro liksom hos svampens 

 undersida i dess utbredda 

 form enfärgade och ljust 

 gråbruna med violett nyans. 

 Svampens mycel lever ute- 

 slutande i marken; det är 

 endast rent mekaniskt, som 

 fruktkroppen skadar plan- 

 torna genom att beröva 

 dem ljus och luft, så långt 

 den når. 



Svampen uppträder en- 

 ligt ROSTRUP såväl på barr- 

 som lövträd både på stam 

 och grenar, ehuru den hu- 

 vudsakligen förekommer på 

 barrträd av allehanda slag. 

 Ro.STRUP anger, att han sett 

 den nå över 20 cm:s höjd. 

 För att befria sig från svampen i plantskolorna bör man enligt RoSTRUr 

 ofta granska dessa, och, då svampen visar sig, hålla rent omkring plantorna 

 genom hackning och rivning, helst strax efter regn, då svampen är lätt att riva 

 loss. — Har svampen redan klättrat upp kring stammen, återstår intet annat 

 än att kassera plantan. Ett sådant angrepp, som uppträdde i härvarande 

 plantskolor, särskilt våren 1913, nödvändiggjorde kassation av c:a 10 % 

 av samtliga plantor i den s. k. norra plantskolan, där jordmånen be- 

 står av ren morän, och blev därigenom forstligt och ekonomiskt ganska 

 kännbart. — I den s. k. södra plantskolan med lerhaltig, sedimentär 

 jordmån har svampen ej iakttagits. 



Enligt RoSTRUP verkar svampen även skadligt på ett helt annat sätt, 

 åtminstone i granplanteringar, därigenom att svampens mycel och del- 

 vis även dess fruktkroppar genomväva barrtäcket och omgiva de fina 

 rotgrenarna, bildande en tät skorpa av 4 — 5 centimeters tjocklek, som 

 hindrar luft och vatten att nedtränga i jorden. På dylika ställen bli 

 träden topptorra, barren bli rödgula först i trädets övre delar och så 

 småningom i dess nedre, och många träd dö ut. Som medel häremot 

 rekommenderas luckring av marken mellan träden genom hacka eller 



Fig. I. 



Foto. av förf. 

 Thelephora lacininta, flikiga barksvampen. 



