582 



GUNNAR SCHOTTE. 



och en virkesmassa av 4 1 5 kbm. Cirka 88 %' av virkesmassan utgjordes av 

 gagn virke. 



Trots ett tämligen ihållande regn hölls det goda humöret uppe tack vare 

 exkursionsledarens stridslystna inlägg och de intressanta skogsförhållanden han 

 hade att uppvisa. Å en omkr. 10 har stor blädningstrakt fanns ingen annan 

 återväxt än litet marbuskar, trots 12 år förflutit, sedan avverkningen gått 

 fram och fröbar skog fanns kvar — ett gott illustrationsmaterial till trakt- 

 huggningens med ty åtföljande planterings nödvändighet härstädes. Så följde 

 ett större bestånd, där revirförvaltaren utstakat 7 stycken, 100 meter breda 

 och omkr. 300 m. långa hyggen med alldeles raka gränser naturligtvis! Vi 



Fig 6. Marsch i regnväder. 



Foto. av förf. 



voro slutligen inne i det sista beståndet för dagen, ett cirka 1 1 5 år gammalt 

 biandbestånd (fig. 5), som revirförvaltaren ville låta stå orört, tills trakthyggena 

 hunno dit. Om alla exkursionsdeltagare förut under dagen med nästan rö- 

 rande enighet gillat jägmästare Holmgrens något ensidiga trakthyggesvurm, 

 ville nu ej flertalet följa honom längre. En stark gallring i beståndet rekom- 

 menderades livligt, innan slutavverkning skedde. Beståndet hade i 569 

 stammar per hektar samt en grundyta av 48,55 kvm. och ett virkesbelopp av 

 495 kbm. enligt en mindre provyta. 



Exkursionen gick så över ett mindre, äldre hygge (fig. 6), varest våren iQii 

 dels utförts sådd, dels plantering med 2-äriga oomskolade tallplantor från 

 Bispgårdens skogsskola. 



Vid Revsundssjöns strand visades dels en under sommaren efter jägmästare 

 Holmgrens modell uppförd skogsarbetarkoja för 8 man, som uppfyller de minimi- 

 krav, som Holmgren vill ställa på en skogsarbetarkoja (se fig. 112 och 113 

 i Kort handledning för skogshushållning, utgiven av Fören. f. skogsvård i Norr- 

 land). Till jämförelse häremot var å platsen kvarlämnad en koja av den bästa 

 typ, som förr använts å kronoparken och ännu alltjämt är i bruk i dessa trakter. 



Kojan lovordades värre, och så bar det fram till ett rikt bord med smör- 

 gåsar och frukt. Som Skogsvårdsföreningen alltid har något så när tur med 

 vädret, så kunde vi inmundiga lunchen utan störande störtfloder. 



