GENOM JÄMTLAND. 583 



Ångbåten förde sedan resenärerna till Stavre, där tåget togs till Östersund. 



I hotell Standards festsal samlades så ett 8 o-tal skogsmän efter en synner- 

 ligen givande skogsdag. Vid middagen talade Föreningens ordförande för 

 dagens exkursionsledare. Han omnämnde, att även föreningen för skogsvård 

 i Norrland inbjudits deltaga i exkursionen och erinrade om, vilka stora för- 

 tjänster jägmästare Holmgren inlagt om denna förening och för skogsvården 

 i hela Norrland. Jägmästare Holmgren föreslog som svar härpå en hyllning 

 för greve Wachtmeister med en förhoppning att den knäskada, som den 

 slippriga banvallen vid Stavre var skulden till, ej måtte medföra något men 

 för Skogsvårdsföreningen avhållne ordförande. 



Andra exkursionsdagen var anslagen till en utfärd på Storsjön med strand- 

 hugg å ett par kronoparker. En sådan färd fordrar ovillkorligen vackert 

 väder, emedan den då är en bland de härligaste turer, som kan företagas i 

 vårt land. Så blev emellertid ej fallet. När vi vid i o-tiden med ångaren 

 Bergviken lämnade Östersunds hamn såg det ganska byigt ut, och snart kom 

 ett flera timmars ihållande regn. Man påstod, att vädrets makter ej voro så 

 noga med Föreningen, sedan dess ordförande ej längre var med — på grund 

 av den omnämnda benskadan hade han måst återvända till Stockholm. 



Efter en timmes färd förtöjde emellertid vår ångare vid Andersö brygga 

 och så följde en längre exkursion genom 



Andersö kronopark. 



Ett halvt mantal Andersö n:o i utgjorde förr ett regementskrivarboställe, 

 men övergick till kronopark från ^4/, 1889. Kronoparken omfattar dessutom 

 en närbelägen ö, Isön, samt tvänne skiften å fastlandet, varav det ena skall 

 försäljas. 



Under tillfälligt ordförandeskap av överjägmästare E. F. Groth och med 

 jägmästarna Carl Björkbom och Knut Falck som exkursionsledare företogs 

 först en vandring genom norra delen av ön (exkursionens väg å karta på sid. 

 584 är felaktigt angiven endast genom södra delen av ön\ Man kom först 

 in i en trakt av äldre tall med luckor här och var, däri återväxt av 20-50- 

 åriga tallar fanns i grupper. Förliden vinter hade detta bestånd genomgåtts 

 av en avverkning, som fick uppbära en del klander, då flere talare ville anse 

 den tämligen planlös. En del grova träd hade tagits ut, men dock ej på 

 långt när alla, och om någon egentlig föryngringshuggning kunde knappast 

 bli tal. Revirpersonalen framhöll däremot, att med de gynnsamma avsätt- 

 ningsförhållandena å ön, kunde beståndet, när man så ville, övergås med grund- 

 ligare huggning, varvid föryngringsförhållandena särskilt kunde beaktas. Den 

 förrättningsman, som utfört själva stämplingen, framhöll vidare, att en tvekan 

 om stämplingens styrka ofta förefinnes, och trodde han sig veta, att ledningen 

 för statsskogsskötseln gärna såge, att stämplingen ej skedde för starkt. 



Det norra hygget å kronoparken erbjöd åtskilligt av intresse. Under 1880- 

 talet hade här avverkningen bedrivits på sådant sätt, att ett större samman- 

 hängande kalhygge uppstått. Som de nordliga vindarna från Storsjön svepa 

 fram här, var den allmänna opinionen klar att påstå, det aldrig vidare nå- 

 gon skog härstädes skulle komma upp. Ortspressen sysslade också på sin 



