592 



GUNNAR SCHOTTE. 



Vid framkomsten till Are 



lättade, och snart stack solen fram då och då. 

 möttes vi t. o. m. av det mest strålande solskem 



Efter att ha installerat oss å Grand Hotell i Are samt där intagit frukost, 

 förde en motorbåt oss i tvenne repriser över Åresjön (se fig. 14). Sedan bör- 

 jade omedelbart vandringen uppför det ganska branta 



Renfjället. 



Vägen gick till en början genom ganska vacker och växtlig granskog (fig. 16), 

 vilken dock tillhör skyddsskogsområdet. Sedan man kommit upp till övre kan- 



Foto. av förf. 



Fig. 14. Färd över Aresjön. 



ten av första branten utspann sig under professor Schottes ledning en längre 

 diskussion (fig. 17). Dagens exkursionsledare, e. jägmästare Erik Geete läm- 

 nade en orienterande skildring av förhållandena. Han upplyste bl. a. att i 

 den skog, som genomvandrats, ingen avverkning hade skett sedan skyddskogs- 

 lagen tillkom. Dr Nils Sylvén undrade, om ej skyddskogsgränsen blivit ut- 

 lagd alltför schematisk. Han framhöll, att granskogen å Renfjällets nedre 

 sluttning var av så god beskaffenhet, att det där var meningslöst att behöva 

 tillämpa skyddsskogslagen. Jägmästare Geete förklarade, att doktor Sylvén 

 visserligen hade rätt härutinnan, så tillvida att skogens beskaftenhet ej direkt 

 nödvändiggjorde en skyddsskogslag därstädes, men framhöll att så var alldeles 

 nödvändigt från kontrollsynpunkt. Kontrollen över avverkningen kunde näm- 

 ligen mera sällan ske i skogen, utan måste ske å vattendraget. När därför 

 skyddsskogslagen var nödvändig för högre liggande partier uppåt fjället, var 

 det riktigt, att skyddskogssgränsen lagts ända ned till vattendraget. Han 

 framhöll dessutom, att skogsägaren ej hade någon nämnvärd förlust, ty så 

 som lagen numera tillämpades hade givetvis åtskillig skog kunnat utstämplas i 

 den genomvandrade lägre regionen. 



Jägmästare Carl Sundberg ifrågasatte, att skyddsskogslagens verkningar 

 skulle kunna skärpas genom att förrättningsmannen utstämplade så få träd åt 

 gången, att det ej lönade sig att uttaga dem. Gent emot detta framkastande 



