SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, I914, H. 9. 



SKOGSADMINISTRATIONEN. 



Domänstyrelsens cirkulär, beslut, framställningar och 



yttranden. 



Försök med utländska metallegeringar som eggstål. 



Bitr. iägmästaren i Klotens revir D. av Wahlberg har härom den 2S juli 1914 till Kungl. 

 DomänstNTelsen avgivit följande rapport: 



I skrivelser den 24 april, 17 maj och 16 juli förlidet är, samtliga med diarii n:o 646, 

 har Kungl. Styrelsen anmodat mig att med av Kungl. Styrelsen inTcöpta metallegeringar dels 

 från Ingeniör Henri Franck, Paris, dels frän Steel Union Society, May et C:o, Basel, utföra 

 systematiska försök med legeringarnas egenskaper %"id deras användning till eggjärn, kultur- 

 redskap, bergborr m. m., dels sinsemellan, dels i jämförelse med i värt land vanligen an- 

 vänt stål till liknande ändamål, och får jag härmed vördsamt avge berättelse över de av mig 

 gjorda jämförande försöken. 



Förliden höst anställdes vid sprängningarna för rensning av Djurlångsan försök med den 

 från Ingeniör Henri Franck, Paris, i runda stänger levererade legeringen, vilken då använ- 

 des till berg- och stenborr. Borren udämnades till flera olika arbetslag för att få dess egen- 

 skaper bedömda sä allsidigt som möjligt. Under särskild uppsikt och kontroll utfördes dess- 

 utom borrning med densamma, var^^id legeringen härdades på olika sätt för att utröna dess 

 egenskaper vid olika härdningsgrader. Resultatet av de gjorda försöken utmynnade i ett 

 enstämmigt underkännande av legeringens duglighet till sten- och bergborrning. Legeringen 

 befanns visserligen vara av i övrigt god beskaffenhet, men oaktat alla möjliga härdnings- 

 försök kunde ej tillräcklig starka erhållas hos densamma för att i samma grad som det 

 svenska stålet motstå berget. Denna metallegering är således för mjuk för att användas till 

 borr och därför praktiskt sett för detta ändamål oanvändbar, då nämligen arbetet kan ut- 

 föras betydligt billigare vid användande av det svenska borrstålet, som — dä det är mera 

 motståndskraftigt — icke kräver den oupphörliga vässning och skötsel, som erfordras för 

 den avprovade legeringen. 



Under detta års kulturarbeten ha försök gjorts med de olika legeringarnas användbarhet 

 såsom eggjärn å kulturredskap. Såddhackor ha därvid belagts med egg av legeringarna 

 såväl från Steel Union Societ)- som från ingenjör Franck. Likaså ha spett\erkt}-g skotts 

 med legeringarna. Hållfasthetsprov ha sedermera utförts med dessa legeringsskodda hackor 

 och spett vid olika härdningsgrader. Resultatet har blivit, att båda legeringarna visat sig 

 vara mindre hållbara än det svenska stålet. Vid slag mot sten och hård mark vika sig 

 legeringarna eller till och med brista med en spröd brottjta. Mot långvarig slitning ha 

 legeringarna ej hel'er visat sig motståndskraftiga i samma grad som det svenska stålet. 

 Dessutom ha båda legeringarna visat sig vara mycket härdarbetade, den schweiziska mest. 

 Om företräde i användbarhet skulle ges åt någon av legeringarna, skulle detta vara för den från 

 Steel Union Society, vilken synts mig vara i någon män hårdare än den av ingenjör Franck leve- 

 rerade legeringen. Skillnaden är dock sä obetydlig, att den praktiskt taget icke får anses nämn- 

 värd. Den påstådda något bättre beskaffenheten hos schweizerstålet kan möjligen även stå 

 i samband därmed, att detta i härdningen liknar det välkända C. R. U. -stålet från Vikmans- 

 h)-ttan — Sveriges kanske bästa verktygsstål. 



Som totalomdöme om dessa legeringar kan slutligen sägas, att de i de avseenden, de nu 

 provats d. v. s. såsom stenverktyg och skogsbruksredskap, äro de vanligen förekommande 

 svenska stålsorterna så underlägsna i hållbarhet, att någon användning för dem till dessa 

 ändamål icke kan tänkas ifrägakomma, så länge det svenska stålet behåller sin utmärkta, 

 överlägsna kvalité. 



