SKOGSADMIXISTRATIOXEN. 6 I I 



Med gillande av sj^ttet i det foreliggande lagförslaget har skogs^-årdsstyrelsen lik^-äl ansett 

 en del av de ifrågasatta bestämmelserna kunna därur utgå såsom icke omedelbart berörande 

 frågan om skogsvården ä ifrågavarande omrä<>en. Skogs%"årdssi\Telsen finner oundgängligt 

 att genom lag stadgas, att en förvaltande myndighet inrättas for skogsområdena, att del- 

 ägarnas rätt till husbeho\"sa\"verkning upphäves, och att tor skogsåterväxtens befrämjande 

 skogsvårdsstyrelsen tillerkännes enahanda befogenhet beträffande dessa områden, som samma 

 styrelse nu äger beträffande enskildas skogar. 



Boda sockens jordägande socknemän hava ansett den föreslagna lagstiftningen obehövlig. 

 De tor kommunen samtalida markemas förvaltning kunde bestämmas av kommunalstämma 

 och skifteslagens samfälligheters förvaltning av bystämma, utan inblandning av annan myndighet 

 än skogsvårdsstjTelsen, som rörande dessa marker borde utöva samma uppsikt som över 

 enskildes skogar. Även Äppelbo. Stora Skedvi och Husby jordägande socknemän hava av- 

 styrkt förslaget eller hemställt, att det icke mätte upphöjas till lag. 



Däremot har det föreliggande lagförslaget tillstyrkts av de skogägande socknemännen i 

 Mora. Våmhus. Venjan, Xås, Säter. Bjursås. Ore, Jama. Stora Ttma. Sollerö, Transtrand, 

 Leksand. Vika. Lima. Flöda. Al. Gagnef och Mocktjärd, Svärdsjö, En\-iken, Älvdalen, Malung, 

 Rättvik, Torsäng, Gustav och Orsa. 



Eders Kungl. Majits befallningshavande har tillstyrkt förslaget och mot dess speciella delar 

 ej haft annat att erinra, än att i 4 ^ 4 mom. ordet > skifteslagets ^ lämpligen borde utbytas 

 mot orden »de vid stämman eUer sammanträdet närvarande delägames->. 



Domänstyrelsen har i ärendet från vederbörande skogstjänstemän inhämtat härmed bi- 

 fogade yttranden, vilka till styrelsen inkommit den 19 juni 1914. Överjägmästaren i Gävle — 

 Dala distrikt har anmärkt bland annat, att i lagförslaget icke funnes angivet det mål, som 

 genom förvaltningen av ifrågavarande områden skulle firämjas. och ej heller vore den grund 

 bestämd, varpå tors"altningen sku.le vila. Jägmästaren i Österdalamas revir har ansett lag- 

 förslaget värt allt beaktande och jägmästarna i Västerdalamas och Kopparbergs re\"ir hava 

 ej haft något att erinra mot förslaget. 



Styrelsen, som finner det vara synnerligen maktpäliggande att nu ifrågavarande samfällda 

 marker snarast möjligt bliva föremål för en högst önskvärd vård, far fÖr egen del till att 

 börja med erinra om den skogslagstiftning, som inom Kopparbergs län är gällande för en- 

 skildes skogar. Dessa äro nämligen fördelade å tre skilda skogslagar. 



För privatskogama i Säma socken med Idre kapellag gälla bestämmelserna i i ^ av nådiga 

 förordningen den 29 juni 1S66 angående dispositionsrätten över skogen å vissa skattehemman. 

 Skog till avsalu får sålunda avverkas allenast efter utsyning och stämpling av vederbörande 

 skogstjänsteman, i mån som detta är förenligt med skogens bevarande for framtiden och årliga 

 avkastningsförmåga utöver husbehovet. Skogs%'ärdsst}Telsens verksaojhet sträcker sig ej till 

 denna del av länet, i foIjd varav det föreliggande lagförslaget icke lämpligen kan komma 

 att gälla samma länsdel. Detta synes ej heller vara nödigt, enär, enligt vad av kommunal- 

 stämmans i Säma socken yttrande i ärendet framgår, någon större areal av sådan samfälld 

 mark. som nu är ifråga, icke finnes inom socknen, utan endast några mindre grus- och dytag, 

 som i allmänhet sakna skog. 



För vTSsa till omfattningen mindre bet}"dande delar av övre Dalarna gälla bestämmelserna, 

 i lagen den 24 juli 1903 angående skyddsskogar. Såvitt styrelsen har sig bekant, finnas 

 inom dessa delar av länet ej några sädana samfällda marker, som i lagförslaget avses. 



För privatskogama inom övriga delar av länet gäller lagen angående värd av enskildas skogar 

 den 23 juli 1903. och det är här som de i lagförslaget avsedda samtalida marker äro belägna. 



Ifrågavarande marker torde kunna iämföras med sockenallmänningama och besparings- 

 skogarna i Kopparbergs län. Flertalet sädana utgör gemensam egendom for den jordägande 

 befolkningen inom viss socken, men några av dem. nämligen de inom Venjans socken bil- 

 dade besparings skogarna, tillhöra uteslutande delägare i vissa skifteslag. På grund härav 

 vore det enligt styrelsens mening önskvärt, att lagstiftningen for de i lagförslaget avsedda 

 marker, som kunna anses böra bliva foremål tor skogsproduktion, i huvudsak följde samma 

 linjer, som lagstiftningen för sockenallmänningama och besparingsskogama i Kopparbergs 

 län. Det toreliggande lagförslaget avviker emellertid högst väsentligt från det förslag till lag 

 angående värd och förvaltning av sistnämnda slag av skogar, vilket utarbetats av den norr- 

 ländska skogsvårdskommittén, och över vilket styrelsen den 7 juli 1913 avgivit underdånigt 

 udätande. Då det förevarande lagförslaget är avsett att gälla allenast vissa år, torde där- 

 under torhällandena kunna så utvecklas, att det visar sig. huruvida och i sådant fall i vilken 

 omfattning gemensamma bestämmelser kunna därefter bliva gällande för sockenallmänningama 

 och besparingsskogama samt annan samfälld skogsmark i Kopparbergs län. Det torde med 

 avseende härpå jämväl böra tagas i övervägande, huruvida ej i lagstiftningsväg möjlighet 



