SKOGSVÄRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I914. H. 1 0. 



LITTERATUR. 



IVAR TRÄGÅRDH: Sveriges skogsinsekter. 280 sid., 136 fig. i texten 

 och 16 planscher. H. Gebers förlag, Stockholm 19 14. Pris häftad kr. 

 7,50, inbunden kr. 9,50. 



I dessa dagar har med den svenska skogslitteraturen införlivats ett arbete, 

 som bör mottagas med allmän tillfredsställelse, nämligen en handbok över 

 landets skogsinsekter. Vår skogsentomologiska forskning, som i jämförelse ■ 

 med de flesta andra kulturländers haft få idkare, grundlades som bekant av Holm- 

 gren för i det närmaste 50 år sedan. Med hans i slutet av 80-talet timade 

 frånfälle blev emellertid skogsentomologiens systematiska studium avbrutet, och de 

 frukter denna forskningsgren sedermera lämnat ha varit mera sporadiska om 

 än icke sä alldeles få. Tiden må väl därför ha varit mogen för ett samlande 

 av alla de spridda bidragen och för en bearbetning av det befintliga materialet 

 i överensstämmelse med mera moderna synpunkter. Man får xavs. dr. Trägårdh 

 tacksam, att han velat påtaga sig denna krävande uppgift, och att han skilt 

 sig från densamma på ett lyckligt sätt är otvivelaktigt. Det vidlyftiga ämnet 

 har ovillkorligen fordrat en begränsning: endast de i ordets egentliga mening 

 nyttiga och skadliga skogsinsekterna hava upptagits till behandling. Boken 

 har härigenom blivit en god uppslagsbok utan onödig barlast, och dess värde 

 förhöjes i hög grad genom en rikedom utmärkta textfigurer och planscher, 

 till största delen utförda efter förf:s originalfotografier. Anmärkningsvärt är 

 att de skilda arterna och grupperna icke få passera revy i den av systemet 

 förestavade ordningsföljden ; för själva saken är nog detta i grund och botten 

 icke heller behövligt, och överskådligheten förlorar intet på denna anordning. 

 En god hjälp vid återfinnandet av de anträffade skadedjuren har man i den 

 i slutet av boken meddelade bestämningstabellen, där skadornas natur utgör 

 den första indelningsgrunden. Det är naturligt, att de grupper, som särskilt 

 gjort sig kända som skogsfördärvare, erhållit det utförligaste omnämnandet. 

 Bland skalbaggarna är detta fallet med Flylobius- och Pissodes--Å.x\.&xrs.d. men 

 framförallt med barkborrarnas stora grupp. Bland fjärilarna tilldrar sig nunnan 

 det största intresset. Särskilt beaktansvärt är kapitlet om gallbildningar och 

 de djur, som förorsaka dessa. Ehuru förf. här går utom ramen för ämnet, 

 då även andra gallbildande grupper än insekter bliva behandlade, måste en 

 sammanställning av dessa trädens egendomliga missbildningar anses såsom ett 

 lyckligt grepp, då en sådan hittills saknats i vår biologiska litteratur. 



I bokens inledande kapitel behandlas insekternas morfologi och utveckling 

 klart och kortfattat, slutavdelningen ägnas åt en allmänt hållen redogörelse för 

 'insektshärjningar och betingelserna för deras uppkomst samt de olika me- 

 toder man hittills försökt för deras bekämpande. 1 denna sista punkt bjuder 



