674 Nils Sylvén. 



mera typisk form förekomma i något större antal endast inom 8 av de 13 

 undersökta bestånden; i 6 eller 75 %" av dessa 8 representera de högsta 

 medeldiametern, i vardera i eller 12,5 % den näst högsta och näst näst 

 högsta. För att ej onödigtvis tynga tabellen ha endast de rena huvud- 

 typerna där medtagits. För ytterligare belysande av de rena huvudty- 

 pernas och jämväl rt-t-granarnas diameter-, höjd-, formklass- och kubikmasse- 

 förhållanden har en på liknande sätt uppställd tabell (tabell 21) uppgjorts för 

 de tio av de tretton undersökta bestånden, där alla de nämnda typerna 

 finnas representerade; i ett bestånd (Malingsbo-beståndet n:o 7) ha härvid 

 M-granar fått ersätta de felande b-granarna, i ett annat (Malingsbo-bestån- 

 det n:o 4) cd- och r^-granar fått ersätta de här felande d- och ^-granarna. 



Av de undersökta övergångstyperna c-d-e torde jämförelsevis litet vara 

 att lära. I allmänhet ha alltför fä individ av tydliga dylika övergångs- 

 typer förekommit. Endast från Malingsbo-bestånden n:o i, 4, 7 och 8, 

 Sundsmarken-beståndet och Grönsinka-bestånden torde något så när an- 

 vändbara siffror kunna hämtas. Se vi på tabell 15 framgår, att i Ma- 

 lingsbo-beståndet n:o I i:-granarna i fråga om medelkubikmassa gå före 

 ^d^-granarna, dessa före r^-granarna och dessa i sin turv före d- och e- 

 granarna. I Malingsbo-beståndet n:o 4 följa .i tabell 15 ce-, cd- och e- 

 granar i nämnd ordning, rena d- och ^-granar saknas. I Malingsbo- 

 beståndet n:o 7 följa i fråga om kubikmassa i ordning r-, c/-, ce- och 

 ^-granar, i Malingsbo-beståndet n:o 8 c-, d-, de-, ce- och r-granar i nu 

 nämnd ordning. I Sundsmarken-beståndet följa i tabell 15 i ordning 

 c-, cd-, d- och ^-granar, varvid, som redan förut nämnts, bc-^x-ssi-ÅX in- 

 skjutits mellan de två sistnämnda typerna. I Grönsinka-beståndet n:o i 

 komma c/^-granarna framför c- och ^/-granarna, tr-granarna mellan typerna 

 doc\\e. I Grönsinka-beståndet n:o 2 följa i ordning 6-, r^- och ^-granar; 

 av </-artade granar förekomma här endast ^^rt^-granar, vilka på grund av 

 sin kamgransartade natur i fråga om kubikmassa komma de rena kam- 

 granarna närmast. I Grönsinka-beståndet n:o 3 slutligen följa efter var- 

 andra granar av c-, ce-, d- och ^--typ. Övergångstyperna c-d-e intaga 

 sålunda i fråga om kubikmassan oftast den mellanställning de rena ty- 

 perna emellan, som man har anledning vänta av de resultat, undersök- 

 ningen i det föregående givit vid handen. 



Om /-granarna, granar av obestämd typ, torde här föga vara att 

 säga. Enstaka /-granar ha stundom varit nog så växtliga och kraftigt 

 utvecklade, på grund av egenartad förgrening ej hänförbara till någon 

 av de fem från Fålebergs-beståndet namngivna förgreningstyperna; i fler- 

 talet fall ha de dock varit undertryckta och så svagt utvecklade, att 

 förgreningstypen av denna anledning omöjligt kunnat bestämmas. Det 

 ofta stora procenttalet svagt utvecklade individ är också anledningen 



