OM LÄMPLIGASTE ARSTIDEX FOR AWERKNTXGEXS LTFÖRAXDE. 683 



nämligen där i orten en handelsvara av betydenhet. Ingen kolved av 

 gran fälldes gärna (före år 1890) annat än i savtiden. Och långt in på 

 90-talet bibehöll sig denna avverkningsmetod. Sedan barken fullständigt 

 avtagits, fick virket ligga, och torkade i försommarvärmen ganska hastigt 

 och fullständigt, så att veden blev ytterst lätt och hård men även myc- 

 ket sprickig. Oaktat torkningen skedde hastigt, uppkom åtminstone på 

 vedens undersida strödda mögelfläckar, dock utan att något mera djup- 

 gående svampangrepp uppkom. Veden var mycket användbar för trä- 

 massetillverkning, om också ej lika god som torr. vinterfälld ved. 



En annan forna tiders avverkningsform var den. som användes för 

 björkskog, vilken för nävertäkt brukade fällas (första intränande nymåne) 

 efter midsommar. \'anligen tillvaratogs lövet till vinterfoder för getter, 

 får och hästar. I syfte att tillreda godt slöjdvirke lät man däremot allt 

 lövet sitta k\'ar pä härför lämpliga björkar. Dessa torkade mycket full- 

 ständigt utan att spricka. Denna torkning måste tydligen vara ett verk 

 av lövet, som efter fällningen fortsatte att transpirera, varigenom stam- 

 marna, då de voro skilda frän roten, på ett naturligt sätt befriades från 

 fuktigheten. 



Försök. 



Ett försök att flotta vinterfälld björk utförde jag år 1897 vid Aspa 

 bruk med det resultat, att alla stockar som användes för försöket, 1 2 

 st}xken, sjönko omedelbart vid iruUningen. oaktat de legat på land för 

 torkning till den i juni. 



Detta misslyckade försök, ävensom kännedora om fällningsförfarandet 

 med slöjdbjörken, som ovan omtalats, föranledde mig till ett försök, att 

 på denna väg göra lövskog _/f<?/?^^7;-, vilket kom till utförande vid Storfors 

 bruk i Värmland. Ett antal björkar och aspar fälldes i närheten 

 av en sjö den 2^^ juni 1906 samt hngo ligga i riset tills på hösten, då 

 de upphöggos. Våren därpå utlades i sjön kolved, som upphuggits av 

 dessa sommarfällda träd, till ett antal av 15 aspkubbar och 15 björk- 

 kubbar. Dessa höllo sig sedan flytande icke blott hela den sommaren och 

 även därpå följande sommar. Detta försök, som alltså visade ett mycket 

 gynnsammare resultat än vinteravverkning, föranledde i Storforsskogarna ^ 

 i Värmland sommarfällning i större skala av björk-virke, som sedan med 

 gynnsamt resultat framflottades för bränsleändamål hösten samma år 

 fällning skett. Se bilden. 



Den vunna erfarenheten rörande sommarfällningens verkan sökte jag 

 att tillgodogöra för flottning av barrskog i sjön Amungen i Dalarna. 

 Men på grund av den kännedom, man äger om barkborrarnas levnads- 



* Skogsför\-altare G. WesslÉN. 



4^ Skogsz'årds föreningens Tidskrift iqi4. 



