694 ERNST ANDERSSON. 



Resultatet av de sammanräknade vägningsprotokoUen blev följande: 



Sortiment 



Virke från den 

 gallrade ytan 



vägde : 

 kg. per kbm. 



Virke från det i 

 ogallrade be- Viktskillnad: 

 ståndet vägde ; 



kg. per kbm. kg. per kbm. 



Timmer 



Smätimmer 



Pappersmassved 



Medeltal 



Torrvikt (antagen) 



Vattenhalt 



SSo 

 760 

 S20 



710 

 710 



7 So 



170 

 40 



820 



450 

 370 



733 



450 

 283 



Av detta försök framgår alltså, under antagande att virket ägde samma 

 torrvikt i båda proven, att det gallrade beståndet hade 87 kg. eller 

 nära Va mera vatten än det ogallrade. Men ett träd kan naturligtvis 

 icke transpirera hela sin vattenhalt. För transpiration genom barren 

 torde i det ogallrade beståndet icke mera än exempelvis 100 kg. vatten 

 pr kubikmeter vara disponibelt för avdunstning, varefter skulle återstå 

 cirka 183 kg. vatten. Innan det gallrade beståndets vattenhalt pr kbm. 

 nedgår till samma belopp, kan det transpirera 187 kg. vatten pr kbm., 

 alltså nära nog dubbelt mot det ogallrade beståndet. Per hektar var 

 alltså den för avdunstning tillgängliga vattenmängden i träden nära nog 

 lika stor i den gallrade som i den ogallrade skogen, vilket förhållande 

 står i full överensstämmelse med antagandet, att träden kunna upptaga 

 mera vatten än som i ett slutet bestånd beskäres dem, åtminstone ett 

 torrt år. Det synes också, av detta försök att döma, troligt att trädens 

 behov av vatten bör vara tillfredsställt i den höstgallrade skogen, även 

 om avdunstningen från varje träd skulle bli betydligt större efter gall- 

 ringen än före densamma. Om också ett enda experiment icke kan 

 berättiga till bestämda slutsatser, så göres dock genom dessa försök 

 sannolikt, att man måste äga större utsikt att lyckas vid gallring av ett 

 tätt slutet granbestånd, om gallringsvirket höstfälles, än om det vinter- 

 avverkas, detta av tvä orsaker: de mindre gynnsamma förhållandena för 

 barkborrens förökning och den bättre motståndskraft hos den kvarva- 

 rande skogen, som genom det förra förfarandet åstadkommas. 



Med anledning av det anförda torde det vara berättigat att draga 

 den slutsatsen, att vintern såsom avverkningstid i en del fall i ända- 

 målsenlighet överträffas av sommaren eller hösten, dock endast om trä- 



