704 LITTERATUR. 



arbete »Die Grundlagen». Härefter framställer författaren bilden av en skog, 

 som blivit föryngrad genom kantblädning, och försätter sig således långt in 

 i framtiden. Han genomdiskuterar ingående de fördelar och eventutuella 

 brister, som en sådan skog har att uppvisa. Arbetet med stämplingen i kant- 

 blädningstrakterna är icke blott enkelt och översiktligt, utan sysselsättningen 

 härmed blir för naturvännen en uppmuntran, ja en ren njutning för att tala 

 med författaren. 



Efter att ha iakttagit, att solbelysning är för de unga plantorna i de 

 naturliga skogbestånden mera farlig än nyttig, kommer Wagner till sin be- 

 kanta fordran, att hyggestrakten skall vara så smal som möjligt samt ha sin 

 längdriktning från öster till väster. Härigenom får återväxten skydd för solen, 

 men får njuta helt den med västanvinden kommande största nederbörden. 

 Det kvarvarande beståndet blir också skyddat mot de farliga västanvindarna. 



Som det emellertid på grund av terrängförhållandena och de därav be- 

 roende utdrivningarna ej alltid går för sig att låta avverkningen fortskrida 

 från norr till söder, tillgriper författaren här och var trappstegsliknande eller 

 buktande hyggestrakter med så långa kanter som möjligt mot norr, ehuru av- 

 verkningsriktningen kan bli annan än enbart mot söder. Genom föryngrings- 

 traktens successiva fortskridande i viss riktning erhålles i motsats till vad för- 

 hållandet är med den vanliga luckhuggningen översiktlighet och ordning i 

 avverkningstrakterna. Den naturliga återväxten skall som regel eftersträvas, 

 och avverkningen bör ske så, att plantorna uppkomma under den utglesade 

 beståndskanten och sedan till en början utveckla sig under skyddet av en del 

 kvarstående träd. För att så skall kunna ske är en fortskridande utglesning 

 av bestånden från norr mot söder erforderlig, och en utvidgning av de smala 

 kanthyggena bör ske, så snart uppkommen äterväxt det medgiver. 



Författaren rekommenderar trädens fällande med rötterna genom användande 

 av rotryckningsmaskiner. Härigenom falla ju träden långsammare än efter 

 avverkning med yxa och såg och kunna lättare dirigeras i viss riktning. Den 

 genom stubbrytningen erhållna markberedningen är ej heller att förakta. Om 

 på smärre områden föryngring skulle utebli, bör komplettering ske medelst 

 klimpplantering genom att tätt uppkomna plantor upptagas från andra delar 

 av hyggesföljden. Hjälpsådd kan också utföras. Däremot skulle behovet 

 av plantskolor alldeles förfalla vid ett genomfört kantblädningssystem. Om Wag- 

 ner i Wiirttemberg hade ett Skansen-museum, skulle han säkert dit vilja 

 förlägga allt vad plantskolor heter! 



I regel bör eftersträvas trädslagsblandning ^id föryngringen. Kan det ej 

 ske på annat sätt, så må sådd i någon mån tillgripas. 



Avverkningen bör ske inom varje hyggesföljd vart 3:dje till 5:te år. Som 

 regel böra kanthyggena vara så smala som möjligt, men också så långa som 

 möjHgt. 



Bland redan nämnda fördelar med kantblädningen framhåller författaren 

 vidare dess goda inverkan på marken. En stor del av hyggesområdet kom- 

 mer att bestå av en fuktig nordkant, och den rikliga mängden av metmaskar 

 kommer att följa med kantblädningen. På ett större hygge kan man däremot 

 ej beräkna erhålla samma mängd metmaskar per ytenhet. 



Bokens andra huvudavdelning behandlar kanthuggningens system, där skogs- 

 indelningen och kontrollen över a\^erkningens storlek tankes omformad efter 

 det nya avverkningssystemet. Övergången från trakthyggessystemet kan ej ske 



