SKOGSADMINISTRATIONEN. 



721 



Ser man allenast på antalet utsynade torra träd, tillsammans 20,550 stycken mot 2,444 

 råa, erhåller man en mycket skev uppfattning om den nuvarande hushållningen å dessa sko- 

 gar. Närmare 19,000 av de torra träden hade nämligen avtorkat före är 1906 och av dessa 

 torra träd hade mera än hälften, eller 10,720 stycken, en brösthöjdsdiameter under 20 cen- 

 timeter. De hava varit värdelösa, förr än de i följd av ökade värden och ändrade avsätt- 

 ningsförhällanden m. m. kunnat användas till massaved. Föreningen har i sitt yttrande den 

 29 november 1913 velat göra troligt, att samtliga dessa träd skulle komma att avräknas från 

 den ordinarie avkastningen. Det borde dock varit för föreningen väl bekant, att endast 

 2,Sil träd komme att avräknas med en kubikmassa av 766,67 kubikmeter, varav ungefär 

 hälften utgöres av torrskog. Den allra största delen, tillsammans 5,348 kubikmeter räknas 

 såsom extra avverkning. Man hade kunnat vänta, att föreningen själv i nu föreliggande 

 skrift rättat sin föregående oriktiga uppgift. Författaren till nämnda uppsats anmärker, att 

 trävaruexportföreningens klagan »det måste kännas hårt för skogsägaren att se sina skogs- 

 tillgångar på detta sätt förfaras utan att kunna hindra den uppenbara vanskötseln» förefaller 

 onekligen något egendomlig och domänstyrelsens fordran på utredning av de utav föreningen 

 omnämnda fallen något mera berättigad än föreningen själv finner den vara. 



Föreningen bestrider, att styrelsen någonsin lämnat en så stor förhöjning å den på grund 

 av normalskogsformeln beräknade avkastningen som 60%. Nedanstående axplockning torde 

 vara ägnad att vederlägga föreningens påslående. 



Denna förhöjning gäller emellertd endast under 20 år och utgör exempelvis vid 160-årig 

 omloppstid och 60 % förhöjning sammanlagt ^/^^ av det vid uppskattningen befintliga virkes- 

 förrådet. I exceptionella fall finner styrisen en minskning av virkesförrådet med omkring en 

 fjärdedel berättigad, och har fördenskull till och med kunnat medgiva en förhöjning av 100 

 procent med en omloppstid av 150 år. Man kan dock i dessa fall klart bedöma, vad för- 

 höjningen innebär, vilket däremot ej är förhällandet enligt föreningens förslag. Det är mycket 

 sannolikt, att genom ett dylikt förfarande vid avverkningen virkesförrådet skulle i ett 



