746 GUNNAR SCHOTTE. 



Det utsådda fröets grobarhet var delvis svag, och sådden gick för 

 övrigt ej vidare väl till. Följande år, våren 1905, utfördes därför en 

 del kompletteringssådder samt hjälpsådd inom: 



Avd. VI med 60 % 



» VII ■>'■ 43 % 



» VIII » 28 % 



IX >> 48 X 



XI » 53 X 



XII » 87 % 



» XIII >' 47 X 



En första revision av ytorna skedde hösten 191 1, då en del plantor 

 uppmättes. Hösten 19 13 uppmättes alla plantor och hänfördes till olika 

 växtklasser i likhet med vad som skedde med plantorna vid Ollestad. 

 Hösten 1 9 14 ha åter samtliga plantor uppmätts, varjämte även diametern 

 vid rothalsen då antecknats. Resultatet från de båda senare mätning- 

 arna är infört i tabell 7^ 



Som marken å försöksytan är mycket jämn och likformig, kunna de 

 olika avdelningarna fullt jämföras med varandra. De erbjuda därför 

 också betydande intresse. Vi finna, hurusom plantorna av frö från Jämt- 

 land och Hälsingland äro vida svagare utvecklade än de från Svea- och 

 Götaland, och att de tyska plantorna äro de största och kraftigaste. 



De ii-åriga (lo-åriga) plantorna från Norrland ha en medelhöjd av 

 0,52 och 0,65 m. För plantorna från sydligare delar av Sverige är mot- 

 svarande tal 0,80, 0,90, 0,77, 0,73 och 0,74 m. och från Tyskland 0,88 

 och 1,07 m. 



Plantornas medeldiameter vid roten är för de norrländska avdelningarna 

 1,1 och 1,3 cm, för de sydsvenska 1,8, 2,0, 1,7, 1,7 och 1,6 cm. och för 

 de tyska 2,2 och 2,8 cm. 



Men dessutom är plantornas allmänna habitus ganska olika inom de 

 skilda avdelningarna. I avd. V (frö från Jämtland) synas plantorna 

 knappast över ljungen och äro påfallande spinkiga. Inom avd. VI (frö 

 från Hälsingland) äro plantorna något kraftigare än i föregående avdel- 

 ning. Avd. VII (frö från Kloten i Dalarna) har att uppvisa en kraftig 

 växtform. Inom avd. VIII (frö från Södermanland) är växtformen där- 

 emot sämre, varjämte ett ganska starkt angrepp av hartsgallvecklaren 



^ Plantornas medellängder hösten 1911 är förut publicerade av Edvard Wibeck : Tall 

 och gran av sydlig härkomst i Sverige. Medd. från Statens Skogsförsöksanstalt h. 9. Skogs- 

 vårdsföreningens tidskrift 1912, fackavdelningen sid. 157* — 216*. A sid. 194* har W. 

 därvid uppgivit meddellängden större för plantorna frän Eberswalde än från Darmstadt på 

 grund av en förväxling mellan de båda avdelningarna. De västtyska plantorna voro nämligen 

 då som nu störst. 



