758 GUNNAR SCHOTTE. 



såsom Epilobium angiistifolmm y, Anevione jieiuorosa t, Airaflexuosa fläck- 

 vis y och Lnsula pilosa t. Flera år härefter förekom Epilobium i synner- 

 ligen ymniga mängder, men har sedan avtagit, så att den år 191 4 är 

 nästan helt försvunnen. Som plantförrådet i plantskolan invid försöks- 

 faltet strök med av skytte, sändes ungefär halva plantförrådet (av frö- 

 provet 8 dock alla plantor) i Sollefteå ned till Hässleby och utplanterades 

 där den 15 — 19 maj 1908. Planteringen skedde ä i öster och väster 

 gående rader på i meters avstånd, vilka upphackades till omkring 30 

 cm:s djup och 20 cm:s bredd. De i-åriga plantorna utsattes medelst 

 sättpinne på 0,5 meters avstånd i dessa rader. 



Avdelningarna I — IX planterades år 1908. Överblivna plantor sändes 

 till Ollestad, där de omskolades, nämligen av 



N:o I 319 plantor 



» II 154 



» III 132 



» IV 242 



» VI 898 



Dessa plantor användes sedermera vid hjälpplantering av Hässleby- 

 fältet i slutet av maj 1909, då avd. I — IV blevo delvis och avd. VI 

 fullständigt hjälpplanterade. Samtidigt planterades avd. X — XIII med 

 i-åriga plantor, som likaledes erhållits från Ollestad. Av n:o IX och 

 XII blevo en del plantor över vid Ollestad och omskolades därstädes 

 samt användes vid hjälpkultur å Hässleby våren ig 10. 



Plantorna ha sedermera blivit uppmätta i juni 1913, i april 1914 samt 

 i oktober 1914. Medeltal och maximital av de erhållna måtten vid 

 19 1 3 års och 1 914 års vegetationsperioders slut äro sammanförda i tabell 

 12. Bland de 8-åriga plantorna (avd. I — IX) äro de från Kurland samt 

 Belgien och Ostpreussen kraftigast utvecklade, och i de 7-åriga avdel- 

 ningarna äro plantorna från Sverige (Norrbotten) vackrast, ehuru dock 

 den ena avdelningen av ungerska plantor kan uppvisa högre medelhöjd. 

 Jämföras emellertid de nu 7-åriga plantorna med mätningarna från avd. 

 I — IX år 1913, då dessa plantor också voro 7 år, finner man, hurusom 

 de svenska plantorna äro de kraftigaste i hela serien beträffande såväl 

 diameter vid rothalsen som, med det ovan nämnda ungerska undanta- 

 get, vad beträffar höjden. Att i försöksserien ej ingår en avdelning 

 med sydsvenskt frö måste livligt beklagas, då jämförelsen härmed varit 

 av betydande intresse. 



Höjdernas variationsvidd inom de olika avdelningarna är angiven i 

 tabell 13. 



Tabell 14 visar plantornas procentuella fördelning på växtklasser. Avd. 



