SYNPUNKTER RÖRANDE SKÖTSELN AV ENSKILDAS SKOGAR I LAPP.\L\RKEN. 8ol 



skogliga synpunken ansett sig äga rätt att leka Guds försyn, d. v. s. 

 att taga från den ene och giva åt den andre. De ha frångått sitt yrke 

 och tagit domarens. Med rätt eller orätt skulle de hatade bolagen 

 klämmas. Detta självtagna domarekall har existerat länge nog. \"isst 

 bedrives det uti Norrlands ödemarker, men även dessa höra Sverige till. 

 ]\Ied anledning av trävaruexportföreningens skrivelse till Kungl. ]Maj:t 

 angående skötseln av enskildas skogar i Lappmarken har Domänsty- 

 relsen i sitt svaromål ett yttrande, som, i avseende på den fråga jag 

 nu behandlar, synes mig böra alldeles särskilt skärskådas. Detta \-tt- 

 rande lyder som följer: 



»Å sidorna 4 och 5 i föreningens skrift anföres ett och annat rörande 

 hemmanet n:r 2 Holmträsk i Anundsjö socken. Därvid framhålles vissa ab- 

 norma förhållanden rörande torrträden å detta hemmans skog, dock utan att 

 upplysning meddelas vare sig angående det trädslag, varav torrträden utgjorts, 

 eller huruvida i följd av ändrade avsättningsförhållanden torrträd, som tillfö- 

 rene måst kvarlämnas såsom värdelösa, senare kunnat avverkas. Har skogen 

 bildats till stor del av gran, torde det vara ganska förklarligt, att torrträd 

 uppkommit efter sådana svära snöbrott, som i framställningen omnämnas. 

 Det ligger utanför mänsklig makt att förekomma dylika naturföreteelser och 

 följderna av dem, vilket ock föreningen själv ansett och anmärkt.» 



Som synes av punkt två anser Domänst}Telsen för ett rätt bedö- 

 mande av fallet Holmträsk nödigt veta, om den döda skogen består av 

 gran eller furu. Trävaruexportföreningen däremot anser en sådan ut- 

 redning fullständigt onödig och kräver, att gammal, skadad och tynande 

 skog utsynas, innan den dör. 



I den tredje meningen hänvisar Domänstyrelsen till en alldeles sär- 

 skild dödsorsak, snöbrottens härjande i granbestånden.* Den skiljer 

 sålunda mellan dödsorsakerna. ^Slen en var, som läser denna punkt 

 och ej känner förhållandena i Lappmarken, måste få det intrycket, att 

 när granskog träffats av snöbrott, så anser Domänstyrelsen att den bör 

 utsynas och avverkas, vilket ock är helt naturligt, eftersom toppbrottet 

 alltid orsakar röta och den toppbrutna skogen, även om den fortfar att 

 leva, sålunda går sitt fördärv till mötes. L^tomstående måste därför 

 tänka, att den under de 4 — 5 sista åren toppbrutna skogen redan ut- 

 stämplats, detta så mycket hellre, som millioner träd under dessa år 

 toppbrutits. Så är emellertid icke alls förhållandet. Endast en för- 

 svinnande del av denna toppbrutna skog är ännu avverkad. Men det 

 är vida värre än så. I Lappmarksskogarna kvarstå hundratusentals 

 sedan 40 å 50 år toppbrutna träd. Ensamt ^lo och Domsjö Aktie- 



* Anm. Man bör i delta samband anmärka, att den av snö toppbrutna skogen visst icke 

 dör omedelbart: i de flesta fall lever den i åratal, ja i årtionden efter sedan skadan skett. 



