SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT IQ 1 4. 



H. 12. 



IN MEMORIAM. 



J. E. Wickman. 



* V5 1839 t 2S/^^ 1914. 



Äter ett dödsfall inom skogsstaten att anteckna och en runa att 

 rista. — 



Det idylliska lilla Strängnäs vid leende Mälarvåg uppsökes gärna av 

 dem, som vilja i lugn och ro tillbringa sina återstående dagar. Staden 

 är något i samma väg som Nyköping och Grenna, men ligger närmare 

 landets hjärta Stockholm. Där skrida varligt en hel del pensionerade 

 tjänstemän, promenera i de lummiga strandallé- 

 erna samt njuta av den praktälskande biskop 

 Rogges byggnadsverk — dit också det numera 

 sorgligt skövlade Tynnelsö slott i grannskapet hör. 

 Den döde kamrat, vars namn läses under det 

 svarta korset här ovan, hade emellertid icke valt 

 Strängnäs för att säga farväl åt livet, utan bodde 

 •éj där länge å tjänstens vägnar. Tidigare hade han 

 vandrat skogsstigen i Värmland, där han ypper- 

 ligt trivdes i den vackra Fryksdalen och vann 

 allmän tillgivenhet, och ändå längre tillbaka hade 

 han ett tiotal år tjänstgjort uppe vid finska grän- 

 sen, i Pajala och Torneå revir, därifrån han bevarade en mängd min- 

 nen av äldre tiders ensliga, sällsynt mödosamma liv och primitiva 

 skogsmannaverksamhet. 



Johan Edvard Joachim Wickman, son av handlanden Johan 

 Petter W. och Maria Aurora Utter, föddes den 8 maj 1839 i 

 Säby socken av Jönköpings län samt avled den 28 november 1914 i 

 Strängnäs. Elev vid skogsinstitutet den 8 juni 1860, utexaminerades 

 han därifrån redan i juni 1861, förordnades till t. f. överjägare i Jön- 

 köpings län 4 november s. å. och utnämndes till extra överjägare 

 därstädes den 21 november 1862. Under sin nära sexåriga verksam- 

 het därstädes var han av länets hushållningssällskap förordnad såsom 

 skogsförvaltare i östra delen av länet samt verkade såsom lärare i skogs- 

 hushållning vid länets lantbruksskola. Båda dessa tjänster innehade 

 han till den 22 mars 1867, då han blev utnämnd till överjägare i Norr- 



