IN MEMORIAM. 805 



bottens län samt fick genomleva det stora nödåret uppe vid gränsälven, 

 där våren var en fortsättning av vintern och sommaren bragte blott den 

 fattigaste vegetation med fullständigt felslagen skörd av både gräs och korn. 



Vid omregleringen av skogsstaten den lo december 1869 placerades 

 Wickman såsom jägmästare i Pajala revir, som då och länge framåt 

 räckte från Över-Torneå ända upp till norsk-finska gränsen, transpor- 

 terades emellertid redan 6 augusti 1870 till Torneå revir vid kusten 

 och den bördiga Tornedalen samt strävade här till den 30 december 

 1876, då han transporterades till Fryksdals revir i Värmland. I Värm- 

 land intresserade han sig livligt jämväl för jordbruk och den då ännu 

 fortlevande bruksskötseln, ägde Annefors m. fl. egendomar i Fryksdalen 

 samt var delägare i Kymsbergs bruk. 



Emellertid längtade Wickman att komma litet närmare Stockholm 

 och sin gamle gode vän Gottfried Holmerz vid skogsinstitutet, varjämte 

 reumatismen behövde skötas även annorlunda än genom någon som- 

 marvistelse vid Borgholm. Han sökte därför transport till Gripsholms 

 fagra revir och erhöll den 6 augusti 1891 denna beställning, från vil- 

 ken han den 10 juni 1904 undfick avsked med pension. 



I Strängnäs tillgodogjorde man sig genast Wickmans praktiska och 

 administrativa förmåga. Han blev tämligen genast invald i stadsfull- 

 mäktige och kallades den 14 januari 1907 till vice ordförande därstä- 

 des samt tjänstgjorde såsom kontrollant i Södermanlands enskilda bank. 

 Livligt intresserad av kulturhistoria och kyrklig konst, invaldes han i 

 styrelsen för Södermanlands fornminnesförening samt var en nitisk le- 

 damot i kommittén för restaurationen av domkyrkan i Strängnäs och 

 åvägabringandet av den ypperliga retrospektiva utställningen av kyrk- 

 liga konstalster från hela länet. Han arbetade vidare för en snabbare 

 ångbåtsförbindelse med huvudstaden samt var stor delägare i fartygs- 

 bolaget Strängnäs Express. Om hans övriga intressen vid sidan av 

 sitt yrke såsom skogsman må nämnas, att han var skattmästare i Sträng- 

 näs' djurskyddsförening, en av de äldsta och mest sympatiska i riket, 

 samt att den stora trädgården vid hans villaegendom i en utkant av 

 staden vittnade om välförståndigaste skötsel och omvårdnad. 



Jägmästare Wickman var rättfram svensk och en hjärtevänlig per- 

 sonlighet, som man med saknad minnes icke endast inom kamratkret- 

 sen utan ganska vida, tack vare de olikartade insatser, han varit i till- 

 fälle att göra. Gift sedan den 17 augusti 1879 ^^^ Fanny Emelie 

 Westergren, sörjes han nu närmast av henne samt flera barn, av vilka 

 sonen Bertel, extra jägmästare i Skellefteå distrikt och assistent i Jörns 

 revir, valt faderns yrke. H. Szs. 



