'••'\^:^ y^hjr^ xj 



SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT IQ 1 4. BILAGA I. 



Nytt lagstiftningsförslag för lappmarksskogarna. 



Svenska trävaruexportföreningen har genom särskilda kommitterade granskat 

 norrländska skogsvårdkomniitténs förslag till lag angående utsyning å enskildes skogar 

 i Västerbottens och Norrbottens läns lappmarker. Sedan föreningens verkställande 

 utskott gillat det av dem uppgjorda förslaget till yttrande, har Svenska trävaruexport- 

 föreningen den 19 december 1913 ingått till Kungl. Maj:t med en underdånig skrivelse, 

 i vilken föreslås helt andra bestämmelser än de av skogsvårdskommittén ifrågasatta. 

 Skrivelsen, som har efterföljande lydelse, återgives här såsom separattryck ur »Med- 

 delanden från Svenska Trävaruexportföreningen 1913. N:r 11.» 



Till KONUNGEN. 



Oaktat Svenska trävaruexportföreningen icke beretts tillfälle att yttra sig över inicd- 

 Norrländska skogsvårdskommitténs den 16 mars 1912 avgivna betänkande, tillåter "'"^■ 

 sig ändock föreningen, såsom representant för den svenska trävaruindustrien, att 

 härmed i underdånighet framställa några erinringar mot kommitténs förslag. Det är 

 på de norrländska skogarnas avkastning, som den svenska trävaruindustrien huvud- 

 sakligen lever. Å andra sidan är det denna industri, som skänkt skogarna deras 

 nuvarande värde. Huruvida detta värde skall kunna bevaras och ytterligare stegras, 

 beror helt och hållet på träförädlingsindustriens, särskilt trävaruindustriens, bestånd 

 och förkovran. Om så är, torde denna industri hava orsak att känna sig på det 

 livligaste berörd av lagstiftningen rörande skogarna. Att trävaruindustriens verkliga 

 intresse sammanfaller med omsorgen om skogarnas bestånd och utveckling torde icke 

 böra betvivlas. 



Då föreningen här nedan uttalar sig endast om den föreslagna lagen angående 

 utsyning d enskildes skogar i vissa delar av Norrland och Dalarne, är orsaken där- 

 till icke den, att föreningen ställer sig likgiltig till förslagen i övriga delar. Tvärtom. 

 Men föreningen har ansett sig icke böra opåkallat ingå i bedömande av den före- 

 slagna lagstiftningen i annan mån, än så vitt den ställer sig hindrande emot en 

 rationell och ekonomisk skötsel av de enskilda skogarna i de norra länen. Och från 

 denna synpunkt har förslaget rörande den s. k. utsyningslagen funnits icke vara 

 tillfredsställande. 



Hemmansskogarna inom lappmarken och Särna socken i Dalarne hava vid av- Gällande 

 vittringen tilldelats hemmanen med vissa inskränkningar i äganderätten. I förord- "^^'j^' 

 ningen den 29 juni 1866 stadgas därom, att skatteman ej äger annan rätt över hem- 



