1 8 NYTT LAGSTIFTNINGSFÖRSLAG FÖR LAPPMARKSSKOGARNA. 



under treårsperioden; frö kan ej i tillräcklig mängd anskaffas, eller hemmansägaren kan 

 vara strängt upptagen av odlingar å hemmanet. 



På grund härav har ansetts nödvändigt att bereda hemmansägaren möjlighet att 

 erhålla utsyning, även om ifrågavarande arbeten av ena eller andra anledningen ej 

 kunnat till fullo utföras. I sådan händelse måste emellertid fullgod säkerhet för ar- 

 betenas utförande krävas. Enär åtgärderna äro beräknade till visst penningbelopp, 

 synes en naturlig utväg vara, att pant nedsättes för arbetenas fullgörande. Men då 

 pant, endast motsvarande kostnadsbeloppet, icke med säkerhet tvingar hemmansägaren 

 att utföra arbetena, torde pant böra sättas till dubbla beloppet av hemmansägarens 

 resterande skyldighet att utföra kultur och dikning. Naturligtvis bör han då också, 

 i den mån han sedermera redovisar vad för honom återstår att utgöra, äga att av 

 panten utfå dubbla redovisade beloppet. Det torde knappast behöva erinras, att 

 panten alltid skall tillhöra hemmanet och att panten således icke må lyftas av annan 

 än den, som vid lyftningstillfället är hemmanets ägare. 



I fråga om sättet för utförandet av kulturer och andra arbeten kunde det väl 

 synas önskvärt, att någon kontroll därå utövades. Men det torde kunna förutsättas, 

 att skogsägarne vilja på bästa möjliga sätt använda de kostnader, de äro skyldiga 

 nedlägga och måste visa sig hava nedlagt. Dels torde de småningom vinna insikt 

 om de bästa metoderna för dylika arbetens utförande, dels förutsattes, att vederbö- 

 rande tjänstemän skola tillhandagå med råd och anvisningar och att de i tillräcklig 

 grad äga de insikter, som fordras för arbetenas planläggning på ändamålsenligaste 

 sätt. Därigenom, att skogsägaren lämnas frihet att utföra skogsarbetena på det sätt, 

 han själv finner förmånligt och lämpligt, torde hans intresse väckas i en helt annan 

 grad, än om han skulle föreläggas att utföra arbetena på visst angivet sätt. 



I överensstämmelse härmed bör skogsägaren likaledes hava frihet att bestämma, 

 huruvida de medel, som skola anslås till skogsvårdsåtgärder, företrädesvis böra ned- 

 läggas på kulturer eller på markförbättringar. Från det allmännas synpunkt torde 

 d-et vara likgiltigt, om han kultiverar kalavverkad mark för 100 kronor eller om han 

 torrlägger myr för 100 kronor. Huvudsaken är, att varje skogsägare verkligen ned- 

 lägger arbeten till visst belopp på skogsvården. 

 Konse- Ehuru statistiken icke är nog fullständig för åstadkommandet av en tillförlitlig 



yö"^^/„"^ utredning rörande omfattningen av förslagets konsekvenser, torde dock vissa approxima- 

 gens /ör-tiva beräkningar däröver kunna göras. 



^^^' Enligt domänstyrelsens berättelse för år 1911 uppgives här nedan skogsarealen 



för skattehemman med inskränkt dispositionsrätt till skogen inom de särskilda över- 

 jägmästaredistrikten : 



Skogsmark 

 hektar 



Luleå 332,543 



Skellefteå 247,608 



Umeå 759,981 



Mellersta Norrland . 141,135 

 Gävle-Dala 37,108 



1,518,375 815,374 2,333,748 



