24 NYTT I.AGSTIFTNINGSFÖRSLAG FÖR LAPPMARKSSKOGARNA. 



ningen är föreslagen närmast av angelägenheten att förebygga, att skogen beskattas 

 hårdare, än som överensstämmer med antagna regler för hushållningen. Och förde- 

 larna av denna såsom nödvändig ansedda kontrollåtgärd äro så påtagliga icke minst 

 från nationalekonomisk synpunkt, att dess genomförande bör vara ett allmänt önskemål. 



Beträffande § 7 av föreningens förslag torde böra erinras, att, om hemmansäga- 

 ren av någon anledning ej skulle avverka alla de träd, som blivit åt honom utsynade < 

 och avses för avsalu, hans skyldighet att, innan ny utsyning medgives, utgöra skogs- 

 vårdskostnad helt och hållet bestämmes av hushållningsplanens beräkning i detta av- 

 seende, så att följaktligen hemmansägaren i sådant fall ej kan räkna sig till godo den 

 begränsning av kostnadsbeloppet, vartill § 7 kan föranleda. Orsaken härtill är uppen- 

 barligen, att, innan avverkningen till fullo verkställts, någon objektiv grund för be- 

 stämmandet av avverkningsvinsten ej föreligger. Härav följer ock att, om hemmans- 

 ägaren i det förutsatta fallet skall nedsätta pant för ej utgjord skogsvårdskostnad, pant- 

 beloppet likaledes bestämmes med ledning av hushållningsplanen. 



Föreningen vill slutligen åberopa ovannämnda yttrande av Västernorrlands läns 

 landsting och hushållningssällskap i de delar, som icke redan varit föremål för omnäm- 

 nande. Särskilt vill föreningen härvid ånyo framhålla vikten av, att kommitténs för- 

 slag rörande skogslagarnas handhavande, åtminstone vad angår utsyningslagen, läg- 

 ges till grund för en ny lagstiftning. I sitt yttrande över kommitténs förslag i detta 

 hänseende har domänstyrelsen uttalat, att den befattning med lappmarksskogarna, 

 som kommittén velat överflytta till ett skogskontor, fortfarande bör av domäjistyrel- 

 sen handhavas. Det synes dock som om styrelsen härvid icke tillräckligt beaktat, 

 huru oförenliga i verkligheten de två funktioner äro, som styrelsen vill hos sig bibe- 

 hålla, nämligen dels den direkta förvaltningen av kronans skogsegendomar, dels sta- 

 tens kontroll å enskild skogshushållning. Ett gemensamt handhavande av så skilda 

 värv måste medföra, att det sistnämnda kommer i andra rummet. Och så har verk- 

 ligen skett. Men icke blott detta. Ett samtidigt utövande av dessa båda funktioner 

 måste anses i hög grad olämpligt av den anledningen, att statens skogsrörelse mången 

 gång kan komma i konkurrens med den enskildes. Varje anledning till misstanke, att 

 staten skulle vilja handhava skötseln av de enskildas skogar på ett sätt, som kan på 

 de enskildas bekostnad vara förmånligt för realiserandet av kronans skogstillgångar, 

 bör därför sorgfälligt undvikas. 



Stockholm den 29 november 1913. 



Underdånigst 



För Svenska trävaruexportföreningen: 



Carl Berg. 



Th. A. Askergren. 



Uppsala 1914. Almqvist & "Wiksells Boktryckeri-A.-B. 



